ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ,01032,тел.(044)235-95-51,е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" вересня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/902/25 
Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши 
заяву | Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025)
про | ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі | Господарського суду Київської області № 911/902/25
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл»
до | Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм»
про | стягнення 881951,51 грн.
без повідомлення (виклику) сторін
встановив:
Господарським судом Київської області за наслідками розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» про стягнення 881951,51 грн. основної заборгованості, ухвалено рішення від 01.07.2025, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» через систему «Електронний суд» подало до суду заяву від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 23000 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2025 у даній справі прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу до розгляду. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 11.11.2025 об 10:20.
Сторони повідомлені про прийняття заяви до розгляду у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.
До суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025, якою суд апеляційної інстанції, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2025 у справі № 911/902/25, витребував у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/902/25.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2025 повідомлено сторін, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області після повернення матеріалів справи з суду вищої інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026, рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2025 у справі № 911/902/25 залишено без змін.
Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2026 у даній справі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 911/902/25 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» 12500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Матеріали справи повернуто до господарського суду першої інстанції.
Через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» подало до суду заяву від 02.06.2026 про поновлення розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2026 у даній справі постановлено продовжити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано позивачу подати до суду упродовж семи днів з дня вручення даної ухвали заперечення на подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Сторони повідомлені про продовження розгляду заяви у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Відповідач в межах строку визначено положеннями Господарського процесуального кодексу України зробив відповідну заяву про подачу суду доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат та у строк визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України подав суду відповідні докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Між відповідачем (далі – клієнт) та адвокатським об`єднанням «Консенсус» (далі – виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги від 02.11.2023 № 51 (далі – договір), відповідно до умов якого виконавець надає клієнту та його посадовим особами правову допомогу, а клієнт приймає і оплачує її в повному обсязі.
Відповідно до п. 6.1 договору вартість правової допомоги виконавця за цим договором визначається в додатку 1 до Договору. 
Згідно з п. 6.2 договору оплата проводиться протягом 3-х днів з дати виставлення рахунку.
Сума, вказана в п. 6.1 даного договору є гонораром виконавця за надання правової допомоги (п. 6.3 договору).
В додатку № 1 до договору наведені види послуг (правової допомоги) та їх ціна (гонорар).
На виконання умов договору адвокатське об`єднання надало відповідачу передбачену договором правову допомогу в суді першої інстанції на суму 23000 грн. (складення відзиву на позовну заяву – 7500 грн., складення заперечень на відповідь на відзив - 7500 грн., участь у двох судових засіданнях – 8000 грн.), на підтвердження чого суду надані: рахунок на оплату від 21.03.2025 № 56 на суму 19000,00 грн., квитанцію від 31.03.2025 на суму 19000,00 грн., рахунок на оплату від 02.07.2025 № 114 на суму 4000,00 грн., акт надання послуг від 02.07.2025 № 114 на суму 4000,00 грн.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19). 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц , в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (такий висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 січня 2023 року у cправі № 911/272/21, від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, від 20 грудня 2022 року у cправі № 910/6310/21).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Виходячи з зазначеного та критеріїв, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення відповідачем з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11500,00 грн., які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, не відповідають вказаним критеріям, оскільки виконані адвокатом роботи не пов`язані зі значною складністю справи, виконані роботи не потребують витрачення значного часу адвокатом, не мають великого обсягу наданих послуг, не мають характеру необхідних, є неспівмірними з виконаною адвокатом роботою, відшкодування в повному розмірі заявлених витрат на професійну правничу допомогу матиме надмірний характер для позивача, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, а тому, з урахуванням зазначеного заявлені відповідачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11500,00 грн. є необґрунтованими та нерозумними.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав покладення заявлених заявником до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11500,00 грн. на позивача. 
Решта витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи у розмірі 11500,00 грн. підлягають розподілу відповідно до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу в розмірі 11500,00 грн. покладається судом на позивача.
З огляду на викладене, суд частково задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» від 19.09.2025 (вх. № суду 8411 від 19.09.2025) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 
вирішив:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 23000,00 грн. задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» (вул. Прахових Сім`ї, 58/10, м. Київ, 01033, ідентифікаційний код 44164605) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» (б. Олександрійський, 101, м. Біла Церква, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09117, ідентифікаційний код 41555029) 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
3. В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» від 04.07.2025 (вх. № суду 6182 від 07.07.2025) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11500,00 грн. відмовити.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Дане додаткове рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.
Дата складання та підписання повного тексту додаткового рішення 17.09.2026.

Суддя Ю.В. Подоляк