Справа № 168/573/26
Провадження № 2/168/396/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді Хаврони О.Й.,
з участю: секретаря Островерхої Т.С.,
розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 стало відомо про відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. виконавче провадження № 57972432 по виконанню виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. З копії виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що провадиться стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за період з 27.11.2017 року по 27.11.2018 року, на суму у розмірі 15330 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з дня його вчинення. У той же час, розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» стягувачем не надано. Також залишається незрозумілим та безпідставним зазначення у виконавчому написі про те, що стягнення заборгованості проводиться за період з 27.11.2017 року по 27.11.2018 року, оскільки всі платежі за кредитним договором відбулися. Докази направлення ОСОБА_1 вимоги про виконання зобов`язання за договором, а також отримання останньою такої вимоги, відсутні. Крім того, кредитний договір, на основі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчено, що виключає можливість стягнення за ним коштів у порядку виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, заборгованість, по якій видано виконавчий напис, є спірною, а процедура посвідчення виконавчого напису порушеною.
Ухвалою судді від 08.07.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати без її участі та за відсутності позивача.
Представник відповідача АТ «ПУМБ» - Марущак О.М. подала суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить в цій частині позовні вимоги задовольнити, стягнути з АТ «ПУМБ» 50% судового збору, розглянути справу без її участі.
Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань не подала.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 13.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11495, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №GP6656042 від 12.08.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк». Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 15330 грн. Період стягнення: з 27.11.2017 року по 27.11.2018 року (а.с. 11).
На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. перебуває виконавче провадження № 57972432 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 10).
Згідно з умовами кредитного договору №GP6656042 від 12.08.2014 року банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 10001,88 грн. на строк до 13.08.2017 грн. під 9% річних із визначенням графіку повернення щомісячними платежами (а.с. 10 на звороті).
Кредитний договір нотаріально не посвідчений.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»), під час якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Отже безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зроблено висновок, про те, що судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Таким чином для вчинення виконавчого напису нотаріуса достатньо надати: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц зазначено: «боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному ст.84 Закону України «Про нотаріат»».
Позивач ОСОБА_1 заперечує факт отримання будь-якого повідомлення про існування заборгованості, заперечує факт існування боргу. Кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений.
Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав інших осіб та наявні підстави для задоволення позову.
Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи висновок суду про задоволення позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача половини понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Встановлено, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду з цим позовом, сплатила 1064,96 грн. судового збору, а також надходження позовної заяви в електронному вигляді з використанням підсистеми ЕСІТС Електронний суд (із застосовуванням понижуючого коефіцієнту 0,8). Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути 532,48 грн., а також повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 532,48 грн. судового збору.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. представник позивача надала копію свідоцтва адвоката Загародньої Б.В. про право заняття адвокатською діяльністю, договір про надання професійно правничої допомоги від 17.06.2026 року, ордер на надання правової допомоги серії АІ № 2173649 від 17.06.2026 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 03.07.2026 року, платіжну інструкцію (а.с. 13-16).
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Відповідач відповідно до вимог ч.5, 6 ст.137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з обґрунтуванням його неспівмірності з викладеними у ч.4 ст.137 ЦПК України критеріями представник відповідача не подав.
Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволений повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
На підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст. 137, 141, 142, 206, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хараю Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 11495, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 15330 грн.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» код документа 8420-3783-1170-1900 від 05.07.2026 року.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», адреса місця знаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, код ЄДРПОУ: 14282829.
Представник відповідача: Марущак Олена Михайлівна, адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса місця знаходження: вул. Златоустівська, 55, оф. 61, 62, м. Київ.
Повне судове рішення складено 19.08.2026 року.

Суддя | | О.  Й.  Хаврона