Справа № 588/905/26
Провадження № 2/588/530/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2026 року   м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2 у травні 2026 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 із указаним позовом, який мотивував тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.02.2021 у справі № 588/103/21 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 2395 грн, починаючи з 21.01.2021 до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти, що сплачуються відповідачем покривають лише базові потреби дитини, але не охоплюють витрати на лікування, заняття з англійської мови, мобільний інтернет для навчання.
Відповідач не приймає участі в додаткових витратах на дитину. Позивачкою неодноразово по телефону, засобам соціальних мереж повідомлялося про потребу в лікуванні очей дитини, додаткових витратах на навчання, проте всі запити були проігноровані.
Дитина має хронічне захворювання міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей, потребує регулярних медичних обстежень, дороговартісних лінз і спеціальних окулярів. 
У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини.
Загальна сума витрат на лікування та придбання ліків у період з 2022 року становить 58163,57 грн. 
Також позивачкою були понесені витрати на освітні цілі на суму 9802 грн за навчання англійської мови у приватній школі очного формату та в подальшому сплачено 9593,30 грн за онлайн репетиторство з англійської мови. 
Крім того, за останні роки позивачкою оплачувалися рахунки за мобільний інтернет для дитини, оскільки діти навчаються онлайн, школу не відвідують, тому зараз це базова потреба в забезпеченні безперервного мобільного інтернету для здобуття середньої базової освіти. Понесені витрати за останній рік складають 5788 грн. 
Також, для забезпечення лікування у м. Суми та м. Охтирка, відвідування приватної школи англійської мови була потреба у придбанні пального для авто на суму 14055,54 грн.
Загальна сума понесених витрат складає 97402,41 грн. 
Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідач є працездатним молодим чоловіком, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, представник позивачки просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 48701,20 грн та судові витрати.
Ухвалою суду від 26.05.2026 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
09.06.2026 представник відповідача Сумцов Є.С. подав відзив на позов, у якому вказав, що заявлена до стягнення сума є недоведеною, не деталізованою, у значній частині складається зі звичайних витрат на утримання, навчання, зв`язок і побутові поїздки, які не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. Також частина медичних витрат потребує перевірки щодо необхідності, причинного зв`язку з хворобою дитини, відсутності дублювання та розумності вартості. Відповідач не відмовляється брати участь у дійсно необхідних, належно підтверджених і розумних витратах на лікування дитини, однак заперечує проти покладення на нього половини всіх витрат, які позивач одноосібно обрала, понесла або заявила без належного підтвердження та без доведення їх зв`язку з особливими обставинами. Позов містить загальні групові суми, однак не містить зведеної таблиці, в якій кожна позиція витрат була б прив`язана до конкретного доказу, дати, продавця або постачальника послуг, призначення платежу, дитини та підстави медичного чи освітнього призначення. За відсутності такого розрахунку неможливо перевірити, які саме документи включені до загальної суми 97402,41 грн, чи не враховано одні й ті самі платежі двічі, чи не включено витрати, які взагалі не стосуються дитини або не викликані особливими обставинами, а також чи не включено витрати, щодо яких сплив строк позовної давності. Відповідач не заперечує, що в дитини наявні проблеми із зором і що такі обставини можуть бути підставою для участі батьків у додаткових витратах на лікування. Однак наявність медичного діагнозу не означає автоматичного стягнення з відповідача половини всіх оптичних, медичних та супутніх витрат, які позивачка самостійно включила до позову. Позивачка повинна довести щодо кожної конкретної витрати: медичне призначення; необхідність саме цього товару/послуги; зв`язок із захворюванням дитини; фактичну оплату; відсутність дублювання; розумність ціни. Медичні витрати можуть бути враховані судом лише в частині, в якій позивач належними, допустимими та достатніми доказами підтвердить їх необхідність, фактичне понесення, зв`язок із хворобою дитини та відсутність дублювання. Заявлені витрати на заняття з англійської мови мають бути виключені з розрахунку як такі, що не доведені як додаткові витрати викликані особливими обставинами. Мобільний інтернет не є додатковою витратою, тому заявлена сума 5788 підлягає виключенню з розрахунку. Пальне та поїздки також не підтверджені як витрати на дитину, тому заявлена сума 14055,54 грн підлягає виключенню з розрахунку. Скріншоти листування не доводять погодження витрат або ухилення відповідача. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах не є автоматично 50 відсотків, а визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідач уже виконує встановлений судом аліментний обов`язок. Крім того, представник зазначив, що позов подано 22.05.2026. У позовній заяві позивачка зазначає, що частина витрат нібито понесена починаючи з 2022 року. У разі якщо до заявленого розрахунку включено витрати, понесені до 22.05.2023, відповідач заявляє про застосування позовної давності до таких вимог. Також сторона відповідача заперечує проти заявленого розміру витрат понесених позивачкою на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 15000 грн. Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшити розмір понесених позивачкою судових витрат та стягнути з позивачки понесені відповідачем судові витрати на отримання професійної правничої допомоги. 
У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі із підстав указаних у позовній заяві. Також позивачка пояснила, що коли у сина виявили погіршення зору, то лікар рекомендував перейти на лінзи «Парагон», які дорого коштують. Крім того, у сина є свій телефон, є потреба в доступі до інтернету, оптимально підібраний пакет для зв`язку із мобільним інтернетом. Також син займається шахами, але ці витрати вона не заявляє.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову з підстав указаних у відзиві на позов, а також пояснив, що позивачка не погоджувала витрати з відповідачем, спілкуватися із сином забороняє.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом установлено, що позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.02.2021, ухваленим у справі № 588/103/21 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмір 2395 грн щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7).
На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 8). 
10.06.2023 ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 4).
Згідно виписок лікаря ОСОБА_10 приватного підприємства «ОКУЛЮС» від 02.09.2025, від 22.10.2025, від 03.01.2026 син сторін ОСОБА_6 має захворювання очей, установлено діагноз: міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей. Лікарем призначено лікування та періодичні огляди (а.с. 13-15).
За уточненим розрахунком сторони позивача сума витрат позивачки на лікування, візити до лікаря, у тому числі придбання лінз та окулярів склала 59430,07 грн. На освітні цілі позивачкою понесено витрат на суму 19395,30 грн. Для забезпечення мобільного інтернету дитини витрачено 5285 грн. На придбання пального витрачено 14055,54 грн. Загальна сума понесених витрат складає 98165,91 грн. 
На підтвердження понесених витрат стороною позивача надано чеки, платіжні інструкції, рахунки-фактури, квитанції, довідки, договір про надання медичних послуг, рецепти на окуляри (а.с. 16-40).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 11.06.2026 ОСОБА_4 не має заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 63-64).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14.07.2026 відповідач працює та отримує заробітну плату, а також отримує дохід від надання в оренду земельної ділянки (а.с. 65-66).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.
Якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.
Тобто, якщо ці витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини. Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у фізичній підготовці, що підтверджується участі у змаганнях або навпаки потреба у заняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості.
Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині або вартість процедур, які необхідно зробити.
Аналогічні правові висновки щодо застосування положень ст. 185 СК України наведені в постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц; від 16.10.2019 у справі № 219/1766/18,; від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19; від 25.02.2020 у справі № 521/4397/17; від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства і судової практики суд вважає, що заявлені позивачкою витрати на лікування дитини є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір та спрямованість витрат на лікування захворювання очей дитини підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Відтак такі витрати мають розподілятися порівну між обома батьками. 
Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню кошти на відшкодування половини вартості понесених витрат на лікування дитини виходячи із заявлених позовних вимог викладених у позовній заяві, а саме у розмірі 29081,79 грн (58163,57 : 2 = 29081,79). 
Наданий представником позивачки в ході судового розгляду справи по суті розрахунок понесених витрат на лікування дитини в розмірі 59430 грн 07 коп., суд не приймає до уваги, оскільки такий розрахунок є заявою про збільшення позовних вимог, яка подана з порушенням установленого законом процесуального строку. 
Разом із тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача фактично понесених витрат на дитину, які пов`язані з відвідуванням дитиною репетиторів, витратами на мобільний інтернет та придбанням пального для автомобіля, оскільки такі витрати не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, що зумовлені іншими особливими обставинами.
Зокрема позивачкою не надано доказів того, що заняття з репетиторами викликане розвитком особливих здібностей дитини.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України підготовка дитини до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до ЗВО, придбання посібників. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.
Отже, витрати позивачки, що пов`язані з відвідуванням дитиною репетиторів, витратами на мобільний інтернет мають поглинатися аліментними виплатами, які стягуються з відповідача, та розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В разі недостатності стягуваних з відповідача аліментів позивачка має право звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів.
Також, щодо заявлених позивачкою вимог про стягнення витрат на придбання пального для автомобіля, суд зазначає, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження потреб дитини в поїздках саме автомобілем, відстані поїздок, марки автомобіля та технічних характеристик автомобіля щодо споживання палива. Відтак, самі по собі чеки на придбання палива не є достатніми доказами щодо підтвердження витрат на утримання дитини.
Позивачкою не було пропущено строк звернення до суду з даним позовом, тому суд відхиляє доводи представника відповідача про застосування строку позовної давності.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачувала, оскільки звільнена від його сплати на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені на 59,71%, отже витрати на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача у дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 794,86 грн.
Оскільки сторонами не було подано доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, а лише повідомлено про те, що такі докази будуть подані після ухвалення рішення, тому на момент ухвалення рішення відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких судових витрат.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Борики Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово, у розмірі 29081,79 (двадцять дев`ять тисяч вісімдесят одну) грн 79 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 794 (сімсот дев`яносто чотири) грн 86 коп.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони: 
позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О. О. Огієнко