СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року Справа № 480/6689/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6689/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) про зняття арешту,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про зняття арешту з транспортного засобу ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску (VIN: НОМЕР_2 ), на який 07.09.2006 в ЄДР ТЗ накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі постанови АА № 160353, виданої Зарічним ДВС м. Суми (ВДВС м. Суми).
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником транспортного засобу ВАЗ 21051, 1991 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час спроби перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з його продажем у застосунку «Дія» було відмовлено у проведенні реєстраційних дій через наявність обмеження.
На звернення позивача ТСЦ МВС № 5946 довідкою від 14.05.2024 № 31/32/5946741 повідомив, що 07.09.2006 на вказаний транспортний засіб Зарічним ДВС м. Суми накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі постанови АА № 160353.
З метою з`ясування підстав накладення арешту позивач 02.07.2024 звернувся до Зарічного відділу ДВС у місті Суми. Листом від 22.07.2024 № 3/114781 відповідач повідомив, що станом на 22.07.2024 відкриті виконавчі провадження щодо позивача на виконанні у Відділі не перебували.
Таким чином, за відсутності чинного виконавчого провадження та будь-яких відомостей про актуальні підстави для існування арешту, обмеження на проведення реєстраційних дій щодо належного позивачу транспортного засобу продовжує обліковуватися, чим порушується його право власності та право вільно розпоряджатися належним майном.
З урахуванням наведеного позивач просить суд зняти арешт (обмеження) з транспортного засобу, що обумовило необхідність звернення до суду.
Ухвалою від 05.08.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 30.08.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/6689/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнано. Відповідач зазначає, що станом на 07.09.2006, тобто на дату винесення постанови АА № 160353, процесуальні документи у виконавчих провадженнях оформлювалися на паперових носіях та не вносилися до електронної бази даних.
Відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 № 470/7, та Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, завершені виконавчі провадження передавалися до архіву, а строк їх зберігання становив три роки.
З огляду на тривалий проміжок часу з моменту винесення постанови АА № 160353 відповідач зазначає, що виконавче провадження, у межах якого було винесено зазначену постанову, знищене, а електронні копії документів відсутні. У зв`язку з цим відповідач позбавлений можливості надати інформацію про номер виконавчого провадження, номер і дату виконавчого документа, орган, який його видав, а також копію постанови АА № 160353.
Водночас відповідач повідомив, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на момент надання відповіді відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні у Відділі не перебували.
Також відповідач зазначив, що підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», а в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У поясненнях представник третьої особи зазначив, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів на автомобіль ВАЗ 21051, кузов (шасі, рама) НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено обмеження у вигляді заборони на відчуження ВДВС м. Суми на підставі постанови АА № 160353, про що зазначено у вих. № 1306/10019 від 30.08.2006.
Відповідно до пункту 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, перереєстрація на нового власника транспортних засобів, щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів містяться відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця, не допускається.
У зв`язку з наявністю зазначеного обмеження провести перереєстрацію автомобіля ВАЗ 21051 на нового власника неможливо, про що позивача було повідомлено.
Водночас представник третьої особи зазначив, що у разі відсутності відповідних обмежень перереєстрація транспортного засобу буде проведена у встановленому законодавством порядку.
Ухвалою суду від 10.09.2026 допущено заміну найменування відповідача - Зарічнй відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 40211137) у справі № 480/6689/24 на Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 40211137). 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом, за ОСОБА_2 обліковується транспортний засіб ВАЗ модель 21051 VIN: ХТА21051 ОМІ224637 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.10).
З метою з`ясування підстав, у зв`язку з якими проведення реєстраційних дій щодо транспортного засобу стало неможливим, 19.04.2024 позивач звернувся до Територіального сервісного центру № 5946 ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях із заявою, в якій просив повідомити номер обтяження, що перешкоджає здійсненню перереєстрації транспортного засобу ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також номер, дату та найменування органу, який видав відповідний документ, на підставі якого було зареєстровано обтяження (а.с.14).
У відповідь на вказане звернення ТСЦ МВС № 5946 надав довідку від 14.05.2024 № 31/32/5946741, відповідно до якої згідно з обліковими даними Єдиного державного реєстру МВС на транспортний засіб ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, 07.09.2006 було накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій Зарічним ДВС м. Суми на підставі постанови АА № 160353 (а.с.15).
З метою встановлення підстав накладення арешту, а також з`ясування можливості його зняття, 02.07.2024 (а.с. 16-17) позивач звернувся до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій просив надати інформацію щодо виконавчого провадження, в межах якого на підставі постанови АА № 160353 було накладено арешт на належний йому транспортний засіб, зокрема повідомити номер виконавчого провадження, номер та дату виконавчого документа, найменування органу, який його видав, а також розмір залишку заборгованості та актуальні банківські реквізити органу державної виконавчої служби для її повного погашення.
Крім того, у вказаній заяві позивач клопотав про зняття арешту з транспортного засобу, у разі якщо відповідне виконавче провадження було завершене з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV або частиною першою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, та направлення відповідної постанови до Територіального сервісного центру № 5946 ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях для зняття обмеження на проведення реєстраційних операцій щодо вказаного транспортного засобу.
У відповідь на зазначене звернення листом від 22.07.2024 № 3/114781 (а.с.18) Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що згідно з перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження щодо громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 22.07.2024 на виконанні у Відділі не перебували.
Також відповідач зазначив, що відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем може бути знято арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини, а в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з ч.ч 1 - 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (в редакції, що діяла станом на час винесення оскаржуваної постанови) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (частина п`ята вказаного Закону).
Частиною першою статті 49 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч. 2 ст. 49 Закону № 606-XIV).
Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України від 02.06.2016 № 1404 "Про виконавче провадження".
За обставин цієї справи судом встановлено, що на транспортний засіб ВАЗ 21051, який обліковується за позивачем, накладено арешт на підставі постанови АА № 160353, виданої Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми. За твердженням відповідача, виконавче провадження, у межах якого було винесено постанову АА № 160353 про накладення арешту, знищене, а електронні копії документів відсутні.
Так, відповідно до пункту 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 № 470/7, строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становив три роки.
Аналогічне положення містилося у пункті 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, відповідно до якого строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становив три роки, за винятком виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становив один рік.
Згідно з пунктом 9.10 цього Порядку після закінчення встановленого строку зберігання завершені виконавчі провадження підлягали вилученню та знищенню у визначеному порядку.
Аналогічні положення містяться і в чинних на час судового розгляду даної справи Правилах ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 (п.п. 1, 2 розділу ХІ).
Водночас, за приписами п. 1, 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 (далі Положення) це Положення, розроблене відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», та визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.
Автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ХІІ Положення незавершені виконавчі провадження, відомості про які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, підлягають перенесенню до Системи.
Підлягають перенесенню до Системи виконавчі провадження, за якими скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що до автоматизованої системи виконавчого провадження підлягали перенесенню, зокрема, незавершені виконавчі провадження, відомості про які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, а також виконавчі провадження, щодо яких у подальшому були скасовані постанови про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа.
Відповідно до змісту листа Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 22.07.2024 № 114781 (а.с.18) жодних відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі ДВС не зареєстровано.
Таким чином, аналізуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд враховує, що на час розгляду справи у Зарічному відділі державної виконавчої служби у м. Суми відсутні виконавчі провадження, в яких ОСОБА_2 є боржником, а відомості про чинне виконавче провадження, в межах якого була винесена постанова АА № 160353, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.
Відповідач також не надав доказів існування на теперішній час виконавчого провадження, невиконаного виконавчого документа або інших правових підстав для подальшого застосування заборони на відчуження належного позивачу транспортного засобу.
За таких обставин, з урахуванням тривалого часу, що минув з моменту винесення постанови АА № 160353, відсутності матеріалів відповідного виконавчого провадження та будь-яких відомостей про його чинність, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для подальшого існування накладеного на транспортний засіб позивача арешту.
Так, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Наявність протягом тривалого часу (більше 20 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 жовтня 2022 року по справі № 203/3435/21 та в постанові від 29 травня 2024 року по справі № 643/5147/23.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 4 статті 59 чинного Закону №1404-VIII визначено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII).
Таким чином, способом захисту права власника арештованого майна, є зняття арешту з майна та прийняття державним виконавцем відповідної постанови. При цьому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, не пов`язано з правомірністю такого арешту.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.04.2014 № К/800/18629/13.
З огляду на встановлені судом обставини, відсутність у відповідача відомостей про чинне виконавче провадження та правових підстав для подальшого існування арешту, а також враховуючи положення частини п`ятої статті 59 Закону України № 1404-VIII, відповідно до якої арешт може бути знятий за рішенням суду, суд вважає належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт з належного позивачу транспортного засобу ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , накладений на підставі постанови АА № 160353, виданої Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) про зняття арешту – задовольнити.
Зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пр. Перемоги, 6, м. Суми, 40020, код ЄДРПОУ 40211137) зняти арешт з транспортного засобу ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , накладений на підставі постанови АА № 160353, виданої Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пр. Перемоги, 6, м. Суми, 40020, код ЄДРПОУ 40211137) суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах