ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1107/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Агро Груп", с. Лобойківка, Петриківський район, Дніпропетровська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область 
про стягнення заборгованості за договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом 

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Агро Груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" і просило суд стягнути основний борг у розмірі 213 659,82 грн., пеню у розмірі 3 950,76 грн., 3% річних у розмірі 8 401,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 24 222,74 грн. та судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом № ВПАТ-038-ВОЕЗ-Н від 09.01.2024 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з перевезення. 

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.05.2026 від Позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

26.06.2026 від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просить суд стягнути з Відповідача основний борг у розмірі 216 659,82 грн., пеню у розмірі 3 950,76 грн., 3% річних у розмірі 8 401,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 24 222,74 грн. та судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідач відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. 

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку. 

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд 

ВСТАНОВИВ:
09.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Агро Груп" (далі - Позивач, Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (далі - Відповідач, Замовник) укладено Договір на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом № ВПАТ-038-ВОЕЗ-Н (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Перевізник зобов`язується протягом усього строку дії Договору за завданнями Замовника в обумовлені сторонами строки приймати довірений йому Замовником вантаж, а саме насіння соняшникове, доставляти цей вантаж власним автомобільним транспортом до пункту призначення та видавати його визначеній Замовником особі, яка має право на одержання такого вантажу, а Замовник зобов`язується оплачувати належним чином надані Перевізником послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору Перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмової або усної заявки Замовника, в якій зазначається вся необхідна для виконання умов Договору інформація, а саме: найменування Замовника; найменування та реквізити вантажовідправника; найменування та реквізити вантажоодержувача; інформація про вантаж (найменування, характеристика, кількість, об`єм, пакування тощо); адреса, дата та час (години) місце завантаження і розвантаження вантажу; вартість послуги.

За умовами п. 2.2 Договору заявка на перевезення вантажів подається Замовником не менше ніж за одну добу до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. У разі термінового перевезення вантажів за згодою сторін Замовник подає, а Перевізник приймає до виконання заявку у той самий день, але не менше, ніж за одну годину до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. Перевізник протягом однієї години з моменту отримання заявки від Замовника зобов`язується підтвердити прийняття заявки або надання відмови від її виконання з обов`язковим обґрунтуванням поважності причин такої відмови. У разі направлення Перевізником на адресу Замовника підписаної уповноваженою особою Перевізника отриманої заявки, така заявка вважається погодженою сторонами і прийнятою до виконання Перевізником. У разі відсутності у Замовника жодної відповіді Перевізника щодо заявки Замовника протягом однієї години з моменту отримання Перевізником заявки, така заявка вважається прийнятою до виконання Перевізником автоматично. 

Згідно з пп. 3.1.12 п. 3.1 Договору Перевізник зобов`язаний протягом 3 календарних днів з дати передання вантажу вантажоодержувачу надати Замовнику пакет документів на підтвердження факту вантажу, а також акт виконаних робіт (послуг) для підписання.

За умовами пп. 3.2.6 п. 3.2 Договору Замовник зобов`язаний здійснити своєчасну та повну оплату за послуги з перевезення Перевізнику в порядку та згідно з умовами, передбаченими Договором і заявками.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що надання послуг фіксується двостороннім актом виконаних робіт (послуг), який складається у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, підписується уповноваженими представниками Перевізника й Замовника та засвідчується печатками сторін і повинен містити таку інформацію: найменування Перевізника та Замовника; вантажовідправника та вантажоодержувача; інформація про перевезений вантаж; дата і маршрут перевезення; інформація про транспортний засіб; вартість перевезення.

Відповідно до п. 4.2 Договору загальна сума Договору складається із сум вартостей підписаних обома сторонами актів виконаних робіт (послуг)

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що вартість послуг з перевезення узгоджується сторонами при оформленні заявки на перевезення до початку перевезення вантажів. Якщо вартість перевезення, визначена Перевізником під час оформлення заявки, не влаштовує Замовника, останній має право відмовитися від погодженої заявки до початку перевезення.

Згідно з п. 4.4 Договору послуги вважаються виконаними належним чином, якщо вантаж доставлено у відповідності до умов, узгоджених сторонами у відповідній заявці.

За умовами п. 4.5 Договору факт надання послуги з перевезення підтверджується: документами, що підтверджують передавання вантажу від вантажовідправника Перевізнику, передавання вантажу Перевізником вантажоодержувачу згідно з чинним законодавством України, товарно-транспортною накладною, актом виконаних робіт (послуг).

Згідно з п. 4.6 Договору Замовник оплачує вартість послуг з перевезення на підставі виставленого Перевізником рахунку-фактури протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання Замовником від Перевізника належним чином оформлених документів відповідно до п. 4.5 Договору. При здійсненні оплати Замовник має право вартість послуг за рахунком-фактурою зменшити на суми заборгованості Перевізника перед Замовником відповідно до пунктів 5.3, 5.4.1 Договору.

Відповідно до п. 4.7 Договору підставою для виставлення рахунку-фактури є дані підписаного сторонами акту виконаних робіт (послуг), відмітки Замовника у супровідних документах, а також акти, складені для підтвердження фактів, які можуть бути підставою для покладання на Перевізника матеріальної відповідальності.

За умовами п. 4.8 Договору Замовник має право затримати оплату перевезення, якщо будь-які документи, надані Перевізником, не відповідають вимогам чинного законодавства України і/чи містять помилки або невідповідності, пропорційно кількості днів, протягом яких такі помилки і/чи невідповідності будуть виправлені та/або документи будуть приведені у відповідність до чинного законодавства України і передані Замовнику. 

Відповідно до п. 4.9 Договору у разі відсутності претензій у Замовника до якості перевезення, Замовник підписує наданий Перевізником акт виконаних робіт (послуг). За наявності претензій щодо якості перевезення Замовник надає Перевізнику мотивовану письмову відмову від прийняття послуг. У разі наявності у Замовника претензій щодо якості наданих Перевізником послуг, строк оплати продовжується на кількість днів, протягом яких сторони врегульовували розбіжності. 

Згідно з п. 4.10 Договору сторони дійшли згоди відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України про використання при виконанні умов Договору факсимільного відтворення підпису керівників сторін. 

За умовами п. 5.5 Договору у разі порушення Замовником строків оплати наданих Перевізником послуг, крім випадків, передбачених пунктами 4.8, 4.9 та розділом 6 Договору, Замовник зобов`язаний на вимогу Перевізника сплатити пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2024. Строк дії Договору автоматично продовжується до 31 числа грудня місяця, наступного календарного року, якщо до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не заявить про його припинення (п. 9.1 Договору).

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 216 659,82 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг):
- № 179 від 14.10.2024 на суму 19 953,84 грн.;
- № 180 від 14.10.2024 на суму 22 403,64 грн.;
- № 182 від 15.10.2024 на суму 21 134,16 грн.;
- № 189 від 28.10.2024 на суму 34 031,34 грн.;
- № 197 від 11.11.2024 на суму 66 303,36 грн.;
- № 198 від 11.11.2024 на суму 21 767,76 грн.;
- № 199 від 12.11.2024 на суму 19 164,60 грн.;
- № 206 від 22.11.2024 на суму 11 901,12 грн.,

які підписані сторонами без будь-яких зауважень і заперечень, а також виставив рахунки на оплату № 179 від 14.10.2024 на суму 19 953,84 грн., № 180 від 14.10.2024 на суму 22 403,64 грн., № 182 від 15.10.2024 на суму 21 134,16 грн., № 189 від 28.10.2024 на суму 34 031,34 грн., № 197 від 11.11.2024 на суму 66 303,36 грн., № 198 від 11.11.2024 на суму 21 767,76 грн., № 199 від 12.11.2024 на суму 19 164,60 грн., № 206 від 22.11.2024 на суму 11 901,12 грн. 

Крім того, надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними № 646314 від 12.10.2024, № 75/3 від 12.10.2024, № 79/3 від 14.10.2024, № 3 від 25.10.2024, № 000239 від 26.10.2024, № 000275 від 09.11.2024, № 000276 від 09.11.2024, № 000319 від 10.11.2024, № 91/3 від 10.11.2024, № 30466 від 21.11.2024 та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними № 179 від 14.10.2024, № 180 від 14.10.2024, № 182 від 15.10.2024, № 189 від 28.10.2024, № 197 від 11.11.2024, № 198 від 11.11.2024, № 199 від 12.11.2024, № 206 від 22.11.2024.

Доказів оплати Відповідачем наданих послуг з перевезення матеріали справи не містять.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 

Норма аналогічного змісту викладена у частині 1 статті 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). 

Згідно з ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною 1 статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, згідно з п. 4.6 Договору Замовник оплачує вартість послуг з перевезення на підставі виставленого Перевізником рахунку-фактури протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання Замовником від Перевізника належним чином оформлених документів відповідно до п. 4.5 Договору. При здійсненні оплати Замовник має право вартість послуг за рахунком-фактурою зменшити на суми заборгованості Перевізника перед Замовником відповідно до пунктів 5.3, 5.4.1 Договору.

Поняття "банківський день" скасовано відповідно до повідомлення НБУ від 01.04.2023, згідно з яким з 1 квітня 2023 року запрацювало нове покоління Системи електронних платежів Національного банку України (СЕП), тому система функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022 та доступна для проведення міжбанківських платежів 24 години на добу 7 днів на тиждень, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня. 

Це означає, що здійснювати міжбанківські платіжні операції можна у будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних. Тобто міжбанківські перекази можуть бути отримані навіть у вихідні чи святкові дні, ввечері та вночі. Попередня версія СЕП надсилала банківські платежі, здійснені ввечері, на ранок наступного дня, а у вихідні - у перший робочий день. 

Однак, з метою однакового трактування умов договору Позивачем розраховано строк оплати, виходячи з "робочих" днів. 

Отже, відповідно до умов Договору кінцевим строком оплати наданих послуг з перевезення є:
- за актом № 179 від 14.10.2024 - 25.10.2024;
- за актом № 180 від 14.10.2024 - 25.10.2024; 
- за актом № 182 від 15.10.2024 - 26.10.2024;
- за актом № 189 від 28.10.2024 - 06.11.2024; 
- за актом № 197 від 11.11.2024 - 20.11.2024; 
- за актом № 198 від 11.11.2024 - 20.11.2024; 
- за актом № 199 від 12.11.2024 - 21.11.2024; 
- за актом № 206 від 22.11.2024 - 03.12.2024.

Кінцевий строк оплати наданих послуг з перевезення Позивачем визначено не вірно, без урахування повідомлення НБУ від 01.04.2023, про яку сам Позивач вказує у позові, однак вказані обставини не впливають на предмет і підстави позову.

Як вказувалось вище, доказів оплати Відповідачем наданих послуг з перевезення матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 216 659,82 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, за умовами п. 5.5 Договору у разі порушення Замовником строків оплати наданих Перевізником послуг, крім випадків, передбачених пунктами 4.8, 4.9 та розділом 6 Договору, Замовник зобов`язаний на вимогу Перевізника сплатити пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 26.10.2024 по 04.06.2025 у розмірі 3 950,76 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно та підлягає задоволенню у визначеній вище сумі у розмірі 3 950,76 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 26.10.2024 по 26.02.2026 у розмірі 8 401,33 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 26.10.2024 по 26.02.2026 у розмірі 24 222,74 грн.

Суд, перевіривши наданий (уточнений) Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок 3% річних зроблено вірно, розрахунок інфляційних втрат Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим, ніж сума, яка розрахована судом. 
Таким чином, суд вважає, що вказані вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 216 659,82 грн., пені у розмірі 3 950,76 грн., 3% річних у розмірі 8 401,33 грн., інфляційних втрат у розмірі 24 222,74 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити таке.

Приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі – Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, з положень наведених норм випливає, що, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат.

Одночасно слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування цих витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, - то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Позивач надав суду:
- Договір про надання правничої допомоги № 2025/12/08-2 від 08.12.2025;
- ордер серія АЕ № 1479771 від 03.03.2026;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 5409 від 03.06.2022;
- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 21.04.2026 на суму 20 000,00 грн.;
- рахунок № 2025/12/08-2 від 08.12.2025;
- рух коштів по рахунку від 21.04.2026.

Так, 08.12.2025 між Позивачем (далі – Клієнт) та Адвокатом Аксьоновим Сергієм Олександровичем (далі – Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги № 2025/12/08-2 (далі – Договір № 2025/12/08-2).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 2025/12/08-2 Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 2.2 Договору № 2025/12/08-2 Адвокат бере на себе виконання таких дій з надання правничої допомоги, зокрема:
- написання та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості за Договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом № ВПАТ-038-ВОЕЗ-Н від 09.01.2024, укладеного між Позивачем та Відповідачем, із нарахуванням всіх штрафних (пені, інфляційних втрат, 3% річних тощо), а також вчинення будь-яких дій, пов`язаних зі стягненням заборгованості (написання відповіді на відзив, письмових пояснень, у разі необхідності, участь у судових засіданнях тощо) в усіх судових інстанціях;
- представництво інтересів Клієнта, зокрема судових органах усіх рівнів, у т.ч. у Господарському суді Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 2025/12/08-2 Клієнт, як особа, права і свободи якої захищає Адвокат, зобов`язується, зокрема:
- своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлений угодою гонорар успіху Адвоката (основний та додатковий) і фактичні витрати, пов`язані з виконанням Адвокатом угоди. 

За умовами п. 4.1 Договору № 2025/12/08-2 вартість послуг становить 20 000,00 грн. Умови оплати: 100% передоплата.

21.04.2026 між Позивачем та Адвокатом підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 на суму 20 000,00 грн., в якому сторони визначили зміст наданої правничої допомоги, її вартість, кількість. 

15.02.2026 Позивач на підставі виставленого рахунку № 2025/12/08-2 від 08.12.2025 оплатив Адвокату 20 000,00 грн., що підтверджується рухом коштів по рахунку від 21.04.2026.

При цьому, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Суд також зауважує, що частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності й недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Отже, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватись на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18. 
Отже, витрати Позивача на професійну правничу допомогу є такими, що реально понесені та обґрунтовані, їх розмір не є завищеним.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для покладення на Відповідача витрат Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул. Нова, 50-А, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 36933660) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Агро Груп" (51830, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Лобойківка, вул. Молодіжна, 20, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 43857311) основний борг у розмірі 216 659,82 грн., пеню у розмірі 3 950,76 грн., 3% річних у розмірі 8 401,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 24 222,74 грн., судовий збір у розмірі 3 038,82 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду. 

Суддя О.І. Красота 

Повне рішення складено 
09.07.2026