Справа № 473/4280/26
П О С Т А Н О В А
іменем України
"20" серпня 2026 р.       м. Вознесенськ
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Нікітченко М.Р., особи, стосовно якої складено протокол, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Вознесенськ Миколаївської області, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 
В С Т А Н О В И В:
У протоколі серія ВАД №877022 від 07.08.2026 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «06.08.2026 року близько 10-30 год. в м.Вознесенськ по вул.Шевченко ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_1 , 2024 р.н., а саме 06.08.2026 року близько 10-30 год. залишила сина без батьківського нагляду, внаслідок чого він вибіг на проїзну частину вул.Шевченко в м.Вознесенську». Посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. 
ОСОБА_1 пояснила, що того дня поїхала до Одеси, щоб скупитися дитині в садочок. Залишила дитину із дідусем, який його не вгледів і дитина відчинила ворота і вибігла на вулицю. Дитину повернула сусідка. Вказала, що не знає хто повідомив службу у справах дітей, проте після цієї події вона там перебуває на обліку, проте поки їй ніякої фінансової чи іншої допомоги не надавали.
Судом встановлено, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №877022 від 07.08.2026 року матеріали справи містять подання начальника служби у справах дітей Вознесенської міської ради на ім`я начальника Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 07.08.2026 року, в якому зазначено, що 07.07.2026 року до служби надійшло анонімне повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , перебуває малолітня дитина, яку мати постійно залишає на прадіда і дитина вже неодноразово виходить на проїзну частину вулиці Шевченко, сусіди неодноразово повертали дитину з вулиці до прадіда. Далі в поданні міститься дані про неналежні житлово-побутові умови, про які в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не вказано. 
В письмових поясненнях ОСОБА_1 вказала, що вона має малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.07.2026 року вона поїхала до м.Одеси, а сина залишила на прадідуся, який не вслідкував за малим і її син опинився на дорозі.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю вказана ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 доведена за ч.1 ст.184 КУпАП. Так згідно ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до положень ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ч.2 та ч.5 ст.150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Разом із тим виявлене порушення не є суттєвим. ОСОБА_1 раніше до відповідальності не притягувалася. З огляду на зазначене, а також те, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, вона усвідомила вчинене, тому суд вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.
Критерії для застосування положень ст.22 КУпАП визначені у цій нормі права, а також у судовій практиці, та ними відповідно я керувалася, приймаючи зазначені рішення. Так згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Як зазначено в Постанові Вищого адміністративного суду України 14 грудня 2016 року К/800/17615/16 (джерело: http://reyestr.court.gov.ua/Review/63791133): «Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».
Згідно із рішенням ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» 18 грудня 2008 року (Заява №39948/06): «52. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних і має оцінюватися в контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою». З огляду на таке рішення ЄСПЛ суд вважає, що органи місцевого самоврядування, соціальні служби, поліція мають не лише ставити питання про притягнення батьків до відповідальності, а й надавати допомогу сім`ям, які опинилися у складних життєвих обставинах, в тому числі правову, матеріальну, психологічну допомогу, тощо. Суд, врахувавши фактичні обставини справи, встановив, що дії ОСОБА_1 хоч і містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проте не становлять високої суспільної небезпеки з огляду на наслідки, ОСОБА_1 раніше до відповідальності не притягувалася, її дитина є досить маленькою та потребує постійного пильного догляду з огляду на вік, тому вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення. Обмежень для застосування вимог ст.22 КУпАП до правопорушень, передбачених ст.184 КУпАП, ч.2 ст.22 КУпАП не містить.
Керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.184, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження. Провадження по справі закрити. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Суддя Н.Б.Зубар