ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
28.08.2026 | Справа №607/23483/25 Провадження №2-др/607/95/26

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Собчука Віктора Костянтновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» про стягнення заборгованості по заробітній платі, а також компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

УСТАНОВИВ:
І. Описова частина

1. Стислий виклад позиції позивача
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Ромазан В.В.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» про стягнення заборгованості по заробітній платі, а також компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2026 позов задоволено частково.
Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 642,86 грн, 4746,04 грн компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, з відрахуванням податків та інших встановлених законодавством обов`язкових платежів, а також 5388,90 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
У іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» на користь держави судовий збір у сумі 2422,40 грн.
19.08.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Собчук В.К. через систему «Електронний суд» подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про ухвалення додаткового рішення. Заяву мотивовано тим, що під час ухвалення судового рішення суд вирішив лише питання щодо судового збору, але не вирішив заявленого 19.03.2026 стороною позивача клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. Адвокат вказав, що разом із цим клопотанням до матеріалів справи долучено докази на підтвердження розміру, обсягу та оплати правничої допомоги.
Крім цього, представник позивача зазначив, що в рішенні від 10.08.2026 суд установив порушення відповідачем трудових прав позивача, а саме те, що ОСББ «Воля-20» не провело повного розрахунку при звільненні, не виплатило заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку. Позивач неодноразово звертався до голови правління і головного бухгалтера ОСББ з вимогами провести розрахунок та виплатити належні суми, однак відповідач належним чином не відреагував і коштів не виплатив. Саме ця бездіяльність роботодавця зумовила необхідність звернення працівника до суду та понесення ним витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням викладеного та покликаючись на вимоги ч. 9 ст. 141 ЦПК України, представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач заперечень проти ухвалення додаткового рішення та розміру понесених позивачем судових витрат до суду не подав.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
14.02.2025 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Віктора Собчука» в особі керуючого Собчука В.С. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25 (далі – Договір), відповідно до якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу щодо:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;
- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;
- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства;
- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства.
Розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах Договору правничу (правову) допомогу визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 Договору).
18.07.2025 ОСОБА_1 та Адвокатське бюро «Віктора Собчука» в особі керуючого Собчука В.С. уклали Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) бюро за надання правничої (правової) допомоги у спорі про стягнення зарплати та компенсації за невикористані відпустки до відповідача ОСББ «Воля-20». Бюро зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції.
Загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн та складається з таких послуг: 1) зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції – 1000 грн; 2) підготовка та подання позовної заяви про стягнення зарплати та компенсації за невикористані відпустки – 5000 грн; 3) підготовка та подання адвокатського запиту № 1 від 19.04.2021 – 1000 грн.
Згідно із актом прийняття-передачі наданих послуг № 1 до Додаткової угоди № 1 від 18.07.2025 Адвокатське бюро «Віктора Собчука» з 14.02.2025 до 14.07.2025 надало Стефанчуку В.С. юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 1 від 18.07.2025, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги. Вартість наданих послуг становить 7000 грн.
04.03.2026 ОСОБА_1 та Адвокатське бюро «Віктора Собчука» в особі керуючого Собчука В.С. уклали Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) бюро за надання правничої (правової) допомоги у спорі про стягнення зарплати та компенсації за невикористані відпустки до відповідача ОСББ «Воля-20». Бюро зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції.
Загальна вартість наданих послуг становить 3000 грн та складається з послуг представництва інтересів у суді.
Згідно із актом прийняття-передачі наданих послуг № 2 до Додаткової угоди № 2 від 04.03.2026 Адвокатське бюро «Віктора Собчука» з 14.02.2025 до 04.03.2026 надало Стефанчуку В.С. юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.03.2026, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги. Вартість цих послуг становить 3000 грн.
Відповідно до виписки АТ «Ощадбанк» від 19.03.2026 ОСОБА_1 29.07.2025 оплатив на рахунок Адвокатського бюро «Віктора Собчука» грошові кошти у сумі 7000 грн за надані адвокатські послуги.
Згідно із прибутковим касовим ордером № 11 від 04.03.2026 ОСОБА_1 оплатив Адвокатському бюро «Віктора Собчука» грошові кошти у сумі 3000 грн за надані адвокатські послуги.
Відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії ВО № 1122474 від 10.11.2025 адвокат Собчук В.К. уповноважений на представлення інтересів ОСОБА_1 у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

2. Норми права, які застосував суд
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (ч. 1 ст. 270 ЦПК України). 

3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд
У клопотанні про стягнення судових витрат стороною позивача у цій справі зазначено, що загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу становить 10000 грн. Представник позивача просив стягнути указану суму з відповідача на користь позивача у разі задоволення позову.
Рішення суду ухвалено 10.08.2026.
Однак клопотання адвоката Собчука В.С. про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу у рішенні суду не вирішено.
19.08.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Собчук В.К. через систему «Електронний суд» подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про ухвалення додаткового рішення.
З долучених до клопотання документів суд встановив, що 14.02.2025 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Віктора Собчука» в особі керуючого Собчука В.С. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25.
Також 18.07.2025 та 04.03.2026 сторони уклади Додаткові угоди № 1 та № 2, якими погодили розмір гонорару за надані юридичні послуги. 
З акта про прийняття-передачі наданих послуг № 1 до Додаткової угоди № 1 від 18.07.2025 вбачається, що Адвокатське бюро «Віктора Собчука» з 14.02.2025 до 14.07.2025 надало Стефанчуку В.С. юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 1 від 18.07.2025, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги. Вартість цих послуг становить 7000 грн.
Також з акта про прийняття-передачі наданих послуг № 2 до Додаткової угоди № 2 від 04.03.2026 вбачається, що Адвокатське бюро «Віктора Собчука» з 14.02.2025 до 04.03.2026 надало Стефанчуку В.С. юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.03.2026, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги. Вартість цих послуг становить 3000 грн.
Відповідно до виписки АТ «Ощадбанк» від 19.03.2026 ОСОБА_1 29.07.2025 оплатив на рахунок Адвокатського бюро «Віктора Собчука» грошові кошти у сумі 7000 грн за надані адвокатські послуги.
Згідно із прибутковим касовим ордером № 11 від 04.03.2026 ОСОБА_1 оплатив Адвокатському бюро «Віктора Собчука» грошові кошти у сумі 3000 грн за надані адвокатські послуги.

ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог
Суд враховує, що представником позивача були складені та оформлені ряд процесуальних документів та заяв по суті справи, зокрема позовна заява, клопотання про стягнення судових витрат, а також враховує участь представника позивача у судових засіданнях.
Також суд враховує, що відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25 розмір гонорару за надану правничу допомогу визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. На підтвердження понесення витрат у розмірі 7000 грн представник позивача подав Додаткову угоду № 1 від 18.07.2025 та акт прийняття-передачі наданих послуг № 1, відповідно до якого правничі послуги надавалися у період з 14.02.2025 до 14.07.2025 та включали, зокрема, зустріч, консультацію клієнта, узгодження правової позиції, підготовку та подання позовної заяви, а також підготовку та подання адвокатського запиту, дата якого суттєво відрізняється від періоду надання правничих послуг (запит № 1 від 19.04.2021).
Крім цього, у Додатковій угоді № 1 як предмет правничої допомоги зазначено представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції у спорі про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки з ОСББ «Воля-20». Водночас із матеріалів справи вбачається, що позов до ОСББ «Воля-20» у межах даного цивільного провадження було подано лише 10.11.2025, тобто вже після дати, до якої, згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг № 1, були надані та прийняті послуги за Додатковою угодою № 1.
При цьому актом визначено, що правничі послуги надавалися у період з 14.02.2025 до 14.07.2025, тоді як сама Додаткова угода № 1 укладена 18.07.2025. Отже, зазначений акт містить відомості про надання послуг до моменту укладення сторонами додаткової угоди, якою, власне, було визначено їх вартість. За таких обставин суд позбавлений можливості достовірно встановити, що послуги, зазначені в акті, були надані саме на умовах Додаткової угоди № 1 та саме у зв`язку з розглядом цивільної справи, яка перебувала на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Більше того до складу вартості послуг у розмірі 7000 грн включено підготовку та подання позовної заяви, однак відповідно до акта така послуга була надана у період до 14.07.2025, тоді як позов у даній справі подано 10.11.2025. Доказів підготовки та подання саме тієї позовної заяви, на підставі якої було відкрито провадження у цій цивільній справі, у зазначений в акті період суду не надано.
Суд встановив, що 04.08.2025 представник позивача звертався з аналогічним позовом до господарського суду, однак у відкритті провадження було відмовлено у зв`язку з тим, що спір не належить до господарської юрисдикції. Таким чином, на момент такого звернення цивільне провадження у цій справі ще не було ініційовано, а тому витрати, пов`язані з підготовкою та поданням документів до господарського суду, не можуть бути безумовно віднесені до витрат на професійну правничу допомогу, понесених у межах розгляду цієї цивільної справи.
Сам факт того, що зміст спору у господарському суді та у цій цивільній справі стосувався тих самих сторін і подібних вимог, не свідчить про те, що всі витрати, понесені при підготовці до первісного звернення до суду, є витратами, пов`язаними з розглядом саме цієї справи. Для їх компенсації необхідно встановити безпосередній причинно-наслідковий та процесуальний зв`язок між понесеними витратами та розглядом справи, за результатами якої ухвалено рішення від 10.08.2026.
З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що договір, Додаткова угода № 1 та акт прийняття-передачі наданих послуг № 1 у своїй сукупності не дають можливості достовірно встановити, що витрати у сумі 7000 грн були понесені саме на отримання професійної правничої допомоги у межах розгляду даної цивільної справи. 
За таких обставин зазначені витрати не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак і не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Поряд із цим суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн та вважає за необхідне покласти їх на відповідача.
Як встановив суд, відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.03.2026 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 14/02/25 вартість послуг з представництва інтересів позивача у суді першої інстанції визначена у розмірі 3000 грн. Факт надання зазначених послуг підтверджується актом прийняття-передачі наданих послуг, а факт їх оплати - прибутковим касовим ордером № 11 від 04.03.2026.
Отже, зазначені витрати є фактично понесеними, документально підтвердженими та безпосередньо пов`язаними з розглядом даної цивільної справи, оскільки стосуються саме представництва інтересів позивача у суді першої інстанції в межах цього судового провадження.
При цьому суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 05.11.2024 у справі № 758/9035/23, відповідно до якого положення ч. 9 ст. 141 ЦПК України не містять виключень щодо виду судових витрат, які можуть бути покладені на сторону у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій такої сторони, а тому зазначена норма застосовується, зокрема, і до витрат на професійну правничу допомогу. Також Верховний Суд зазначив, що ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачає дискреційне повноваження суду здійснити розподіл судових витрат у визначений спосіб з урахуванням конкретних обставин справи.
У даній цивільній справі рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2026 встановлено порушення відповідачем трудових прав позивача, зокрема невиплату належної йому заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а також непроведення з ним повного розрахунку при звільненні. Указані обставини свідчать про те, що необхідність звернення позивача до суду була зумовлена не його неправомірними чи недобросовісними діями, а невиконанням відповідачем обов`язку щодо належного проведення розрахунку з працівником при звільненні. Саме така поведінка відповідача стала причиною виникнення спору та необхідності звернення позивача за судовим захистом, у зв`язку з чим останній був змушений понести витрати на професійну правничу допомогу.
Ураховуючи складність справи та обсяг доказів у справі, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн, які позивач ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому з урахуванням положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти зазначені витрати на відповідача.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 2, 76-81, 89, 133, 137, 141, 246, 247, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень.
Відмовити у стягненні з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Собчук Віктор Костянтинович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20», місцезнаходження: вул. Зелена, буд. 48, кв. 37, селище Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43514320.

Суддя | І. В. Марциновська