Провадження № 2/641/1818/2026 | Справа № 641/1068/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 вересня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Собченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач  ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 177225231 від 04.05.2024 року в розмірі 44446, 50 грн та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.05.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №177225231.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
27.02.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги №3 від 04.08.2025 до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 446,50 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість по основному боргу; 26 596,50 грн заборгованість по процентам; 0,00 грн заборгованість по комісії; 5 950,00 грн неустойка.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.08.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
У справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, остання позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 900 грн. Щодо нарахованих відсотків та штрафних санкцій, вважає їх необґрунтованими, непропорційнимим та такими, що не підлягають задоволенню. В обгрунтування зазначила, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір основного боргу та мають каральний характер. Разом з цим, посилалась на те, що під час дії воєнного стану в Україні забороняється нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання кредитного зобов`язання. Вказала на здійснення платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості. Також посилалась на скрутне матеріальне становище та перебування у декретній відпустці, у зв`язку із чим, просила, у випадку задоволення позовних вимог розстрочити виконання рішення суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із постійним доглядом за дитиною. 
Дослідивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з урахуванням розумних строків розгляду справи, враховуючи неодноразове подання клопотання відповідачем про відкладення розгляду справи, та що остання не була позбавлена можливості прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст. 212 ЦПК України, зокрема з власних технічних засобів, а також подала відзив на позовну заяву, висловивши свою позицію у справі, суд вважає таке клопотання необґрунтованим та приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
04.05.2024 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «5473».
04.05.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №177225231.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту у розмірі 11 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі та додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно з положеннями п. 2.3, п. 2.4 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 11 900 грн 04.05.2024 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором.
Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором (п. 5.1 договору).
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 03.06.2024, а саме протягом 7 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1 договору).
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 03.06.2029 (п. 7.3 договору).
Пунктом 8.2 договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою. Базова процентна ставка складає 1,500 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п. 8.3 договору). За період від 04.05.2024 до 03.06.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою -0,580 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 211, 700 відсотків річних.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора RMKQ 04.05.2024 р., який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 15 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до платіжного доручення від 04.05.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 11 900,00 грн на її платіжну картку № НОМЕР_1 згідно з договором №177225231 від 04.05.2024.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.07.2024 складає 29 631,00 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість за тілом кредиту 11 781,00 грн заборгованість за процентами; 5 950,00 грн неустойка.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та Додаткову угоду 26 від 31.12.2020, відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Таліон плюс».
Пунктом 4.1 Додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 31.12.2020, передбачено, що наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. 
Згідно з довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за вих.№177225231/ФК від 12.08.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтвердило, що 09.07.2024 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 177225231 від 04.05.2024, укладеного з ОСОБА_1 , ТОВ «Таліон плюс» згідно з укладеним договором факторингу № 28/1118-01 від 31.12.2020.
Відповідно до реєстру прав вимоги №292 від 09.07.2024 до договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 на суму 29 631,00 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість за тілом кредиту 11 781,00 грн заборгованість за процентами; 5 950,00 грн неустойка.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон плюс» станом на 04.08.2025 заборгованість відповідача становить 44 446,50 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість по основному боргу; 26 596,50 грн заборгованість по процентам; 0,00 грн заборгованість по комісії; 5 950,00 грн неустойка.
27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №27/0225-01, згідно з п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору (п. 4.1 договору).
Фінансування має бути сплачене фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору одним платежем протягом 3 робочих днів з моменту підписання відповідного реєстру прав вимог (п. 3.1.2 договору).
Згідно з платіжною інструкцією №77 від 05.08.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Таліон плюс»6 038 580,05 грн в якості плати за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 Реєстр прав вимог №3 від 04.08.2025 року.
Відповідно до реєстру прав вимог №3 від 04.08.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 у сумі 44 446,50 грн, з яких: 11 900,00 грн заборгованість по основному боргу; 26 596,50 грн заборгованість по процентам; 0,00 грн заборгованість по комісії; 5 950,00 грн неустойка.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №177225231 від 04.05.2024, який містить зазначення підписання ОСОБА_1 договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором «RMKQ». Укладений договір підписано у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію», містить погоджені сторонами суму кредиту, строк кредиту та проценти за користування кредитом.
Будь-яких доказів на спростування того, що вказаний договір не було укладено в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який вказано в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки як ТОВ "ФК"ЄАПБ", так і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Щодо вимоги про стягнення з відповідача процентів у розмірі 26 596, 50 грн суд зазначає наступне.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до п. 4. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» приписано надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (тобто не банкам), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону(яким, зокрема, доповнено пунктом 17розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір №177225231 було укладено 04.05.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.
На момент укладення кредитного договору (04.05.2024 року) діяла норма статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 1,500 % на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.
З огляду на викладене, суд розраховує заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %.
Як вбачається з розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 року, останній нарахував відповідачу відсотки 07.06.2024 року у розмірі 6% за день користування кредитними коштами, 10.06.2024 року у розмірі 29,1% за день користування кредитними коштами, 08.06.2024 – 09.06.2024 та з 11.06.2024 року по 09.07.2024 року у розмірі 1,500% за день користування кредитними коштами у загальній сумі 9710, 40, що є неприпустимим з огляду на положення статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим, ТОВ» «Таліон плюс» нараховувало відповідачу відсотки з 10.07.2024 року по 30.09.2024 року у розмірі 1,500 % за день користування кредитними коштами, що також є неприпустимим з огляду на положення статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». 
Таким чином, заборгованість за відсотками, нарахована первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 07.06.2024 року по 09.07.2024 року не є обґрунтованою та складає 3927 грн і обрахована наступним чином: 11 900 грн*1%*33 дні=3927 грн.
При цьому відсотки з 04.05.2026 року по 03.06.2026 року у розмірі 2070, 60 грн нараховані у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим, заборгованість за відсотками, нарахована ТОВ «Таліон плюс» за період з 10.07.2024 року по 30.09.2024 року не є обгрунтованою та складає 9 877 грн і обрахована наступним чином: 11 900 грн*1%*83 дні=9 877 грн.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по несплачених відсотках за договором №177225231 від 04.05.2024 року становить 15 874, 60 грн (3927 грн + 2070,60 грн +9877 =15 874, 60 грн).
Нарахування відсотків у більшому розмірі суперечить закону та стягненню такі проценти не підлягають.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь неустойки в розмірі 5950 грн, суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення неустойки, нарахованої після 24 лютого 2022 року, відсутні, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 5 950 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказів повернення відповідачем кредиту за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять. Відповідач не надала жодних доказів належного виконання умов кредитного договору.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 в сумі 27 774, 60 грн, з яких: 11 900,00 сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 874, 60 грн сума заборгованості за відсотками.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1650,69 грн.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 просить розстрочити виконання рішення суду, про що зазначено у відповідній заяві.
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Із заяви відповідача ОСОБА_1 вбачається, що остання просить розстрочити виконання рішення Слобідського районного суду м. Харкова по справі за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом погашення суми заборгованості.
Доводи заяви обґрунтовує скрутним матеріальним становищем у зв`язку із перебуванням у декретній відпустці, та перебування на утриманні дитини, на підтвердження чого надано: копію свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 ; копію довідки Відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області про одержання ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини; копію витягу з наказу №547-К від 17.09.2025 року КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про надання ОСОБА_1 додаткової відпустки по догляду за дитиною до 3-х років; а також копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з липня 2025 року по липень 2026 року.
Враховуючи доведеність доданими до заяви про розстрочку виконання рішення суду матеріалами скрутного фінансового становища відповідача, з огляду на розмір доходу неможливість погашення нею заборгованості за кредитом одним платежем, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 08.09.2026 року по справі № 641/1068/26 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 29 425, 29 грн на дванадцять місяців до 08.09.2027 року, здійснювати погашення суми заборгованості рівними платежами по 2 452, 11 грн щомісяця.
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 141,247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №177225231 від 04.05.2024 року в розмірі 27 774 (двадцять сім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 55 (п`ятдесят п`ять) коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн 69 (шістдесят дев`ять) коп.
Розстрочити виконання рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 08.09.2026 року по справі № 641/1068/26 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 29 425 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн 29 (двадцять дев`ять) коп. на 12 (дванадцять) місяців до 08.09.2027 року, здійснювати погашення суми заборгованості рівними платежами по 2 452 (дві тисячі чотириста п`ятдесят дві) 11 (одинадцять) коп. щомісяця.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, місце знаходження: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В.Зелінська