Справа № 462/7127/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючого - судді Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 452821,52 грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із наказом про прийняття на роботу № 03-ВК від 07 січня 2025 року з 08 січня 2025 року по 31 липня 2026 року він перебував у трудових відносинах із відповідачем - Українським державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», де обіймав посаду виконуючого обов`язки заступника генерального директора з операційної діяльності. Наказом в.о. генерального директора УДП «Укрінтеравтосервіс» № 83-ВК від 30 липня 2026 року з 31 липня 2026 року його звільнено з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. Однак в день звільнення відповідач не провів із ним належного та повного розрахунку. Так, відповідно до довідки про дохід та заборгованість із заробітної плати № 00000000029 від 31 липня 2026 року, виданої УДП «Укрінтеравтосервіс», загальна сума нарахованого йому доходу за період із січня по липень 2026 року становить 696 560,48 грн. З урахуванням утриманих податків та зборів — податку на доходи фізичних осіб та військового збору — сума заборгованості, належна позивачу до виплати, становить 452 821,56 грн. Оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо своєчасної виплати належних йому при звільненні сум, просить стягнути їх з відповідача у примусовому порядку.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.08.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження 20.08.2026 року, відзив на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження не подала, заяви про поновлення строку для подання відзиву до суду також не надходило.
Клопотань від жодної зі сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані сторонами докази та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата — це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
За змістом статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені законодавством, колективним договором або нормативним актом роботодавця, а ч. 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
З трудової книжки позивача (а.с. 5-12) вбачається, що він з 08 січня 2025 року по 31 липня 2026 року перебував із відповідачем у трудових відносинах, виконуючи обов`язки заступника генерального директора з операційної діяльності, та на підставі наказу УДП «Укрінтеравтосервіс» № 83-ВК від 30 липня 2026 року був звільнений з роботи 31 липня 2026 року за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.
Факт наявності заборгованості із заробітної плати підтверджується довідкою про дохід та заборгованість із заробітної плати № 00000000029 від 31 липня 2026 року, відповідно до якої сума нарахованого доходу позивача за період із січня по липень 2026 року становить 696 560,48 грн, а сума, належна до виплати після утримання податків та зборів, — 452 821,56 грн (а.с. 4).
Відповідач не надав суду доказів виплати зазначеної суми позивачу, не спростував розмір заборгованості та не довів належного виконання обов`язку щодо проведення з позивачем повного розрахунку при звільненні.
Згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить із визначеного позивачем розміру заборгованості, яка відповідно до наданої відповідачем довідки становить 452 821,56 грн після утримання податків та зборів.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави стягуються судові витрати, понесені іншими особами, відповідно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позов підлягає задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі, визначеному законом на момент звернення до суду.

Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265, 274–279, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Стягнути з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (код ЄДРПОУ 21536845) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 452 821 (чотириста п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять одна) грн 56 копійок.
Стягнути з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» в дохід держави судовий збір у розмірі 452 8,21 грн. 
Рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», ЄДРПОУ 21536845, що знаходиться за адресою: Україна, 02125, місто Київ, пр. Воскресенський, будинок 22, квартира 50.

Суддя          Іванюк І.Д.