ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року
м. Київ
справа № 953/1065/25
провадження № 51-1069 км 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу начальника Київського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року про повернення апеляційної скарги
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. За вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
2. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 .
3. Не погодившись із ухвалою суду від 23 лютого 2026 року начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року апеляційну скаргу начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2026 року щодо ОСОБА_7 повернуто апелянту, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
5. У касаційній скарзі представник органу пробації, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 11 березня 2026 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
6. На обґрунтування свого прохання зазначає, що апеляційним судом не враховано, що оскаржуване судове рішення ухвалене за результатами розгляду подання саме органу пробації, поданого в межах реалізації його повноважень, передбачених статтями 76, 78 КК та Закону України «Про пробацію». Стверджує, що цей суд не встановив чи відноситься начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області до кола осіб, яким п. 10 ч. 1 ст. 393 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надано право на апеляційне оскарження судових рішень у кримінальному судочинстві з питань, віднесених до його компетенції.
7. Зазначає, що повернення апеляційної скарги у цьому випадку суперечить завданню кримінального процесуального судочинства та не відповідає процесуальним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
8. Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
9. У судовому засіданні прокурора заперечила щодо задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
10. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
11. Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
12. Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, якими є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується положеннями статей 412-414 КПК.
13. Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
14. Частиною 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
15. Статтею 393 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу. Притому п. 10 ч. 1 цієї статті передбачено право оскарження судового рішення іншими особами у випадках, передбачених цим Кодексом.
16. Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Частиною 6 цієї статті передбачено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. 
17. Водночас згідно з ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
18. Отже зазначеною статтею передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал суду, постановлених у порядку виконання вироку, але безпосередньо не визначено конкретного суб`єкта такого оскарження. До того ж жодною нормою КПК не передбачено можливості оскаржувати судові рішення, ухвалені в порядку виконання вироку, тими суб`єктами, до компетенції яких належить виконання судового рішення.
19. Питання щодо можливості оскарження представником органу пробації було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який дійшов висновку про те, що органи або установи виконання покарань в розумінні положень п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК не наділені правом на апеляційне оскарження судових рішень суду першої інстанції, прийнятих за результатами розгляду їхнього клопотання (подання), яке стосується питань виконання вироку. Таким правом наділені засуджений, його захисник, законний представник, прокурор (постанова від 01 червня 2026 року у справі № 621/3410/23).
20. Цією палатою зроблено висновок про те, що органи або установи виконання покарань не наділені правом на апеляційне оскарження судових рішень суду першої інстанції, прийнятих за результатами розгляду їхнього клопотання (подання), яке стосується питань виконання вироку.
21. З огляду на зазначене касаційна скарга представника органу пробації не підлягає задоволенню.
22. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу начальника Київського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1   ОСОБА_2  ОСОБА_3