Справа № 342/792/26
Провадження № 3/342/135/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Городенка
Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого
за ч.3 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 26.06.2026 біля 17-02 год. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , повторно вчив домашнє насильство із своєю спів жителькою ОСОБА_2 , під час конфлікту виражався в її сторону нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному розладу здоров`я потерпілої. 
В судове засідання ОСОБА_3 не прибув. Про час і місце розгляду справи повідомлявся в передбачений законодавством спосіб. Подав до канцелярії суду 06.07.2026 пояснення де зазначив, що вчинив конфлікт із ОСОБА_4 , ображав її, виражався нецензурно. Зазначив, що ніде не працює.
Будь-яких клопотань які б перешкоджали розгляду справи без його участі до суду не надходило.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Оскільки ОСОБА_3 будучи обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у передбачений законодавством спосіб в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки положення ст.268 КУпАП не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбаченої ч.3 ст.173-2 КУпАП, а безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.
Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII (далі Закон) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно із п. 14 ч. 1 статті 1 даного Закону передбачено, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 3 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність осіб за повторне протягом року порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу було піддано адміністративному стягненню.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №739623 від 06.07.2026 де зазначено, що 25.06.2026 біля 17-02 год. ОСОБА_3 по місцю свого проживання повторно вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї співмешканки, виражаючись в її адресу нецензурними словами, чим спричинив шкоду психічному розладу здоров`я потерпілої.
В письмових поясненнях ОСОБА_1 , від 25.06.2026 ним зазначено про те, що його співмешканка розпочала кричати на нього, а він у відповідь висловлювався до неї нецензурно. 
ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 25.06.2026 зазначила, що її співмешканець ОСОБА_3 почав із нею сваритись, виражатись нецензурно через те, що вона не хотіла допомагати йому грузити мішки із цементом. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).
Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
З досліджених матеріалів та наданих письмових показань учасників встановлено, що між співжителями виник конфлікт побутового рівня, але завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілому доказами не доведено. 
З наданих суду пояснень, з`ясовано, що виникла звичайна побутова сварка, яка не переросла до рівня домашнього насильства.
Загалом, особою, яка склала протокол не зроблено нічого для з`ясування чи дійсно або могла бути завдана шкода.
За відсутності таких доказів, суд кваліфікує вчинення нецензурної лайки як спричинення дискомфорту, який не перейшов межі, характерної для завдання шкоди психічному здоров`ю. 
Цій сім`ї потрібна психологічна допомога спеціаліста чи будь-якого авторитетного посередника, а не вжиття заходів протидії домашньому насильству.
До компетенції суду не віднесено питання урегульовувати конфліктні ситуації в родині у порядку норм КУпАП.
30 серпня 2023 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №208/712/19, зазначила, що орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконує функцію обвинувачення.
У даному випадку, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ухилилася від виконання функції обвинувачення. За наведених обставин у суду немає жодних підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 як домашнє насильство та притягати його до відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ суд не може за власною ініціативою змінювати обвинувачення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення або розглядати докази таким чином, щоб тягар доведення своєї невинуватості був перекладений на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі дії однозначно кваліфікуються, як упередженість і перебирання на себе функції обвинувачення. Навіть, повернення адміністративного матеріалу до суду після «доопрацювання» та розгляд його, є нічим іншим, ніж повторне притягнення до адміністративної відповідальності за одне й теж правопорушення, що суперечить принципу верховенства права.
Тож, зважаючи на обставини справи суд приходить до переконання, що відсутня подія вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і його склад. 
Відповідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280 КУпАП,-
П о с т а н о в и в :
Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.