532/1056/26 
2/532/897/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 р. м. Кобеляки
Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 532/1056/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області через «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Ланового Євгена Михайловича в інтересах ТОВ «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3175520 від 24.01.2020 в розмірі 33 350 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору, в розмірі 2 662,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмрі 6 000,00 грн.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 24.04.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.
Відповідно до відповіді № 2663124 від 28.04.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.05.2021.
Ухвалою від 30 квітня 2026 року позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 01 червня 2026 року.
01 червня 2026 року судове засідання відкладено на 09 липня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. 
У судове засідання 09 липня 2026 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, без повідомлення про причини неявки та їх поважність. Відзив не подав. Судові повістки на ім`я відповідача повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
Враховуючи зазначене, враховуючи положення ч. 1 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін при заочному розгляді справи.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 24.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 3175520, відповідно до умов якого позичальнику сплачує суму кредиту, що складає 5 000 грн, проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені Договором (а.с.23-25).
Умовами вказаного Договору сторони також передбачили наступне: строк повернення кредиту 30 календарних днів до 23.02.2020 (включно), базова процентна ставка за один день користування кредитом становить 1,53%, акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом 1,70%, спеціальна процентна ставка за один день користування після узгодженого строку повернення кредиту 3,00% (п. 1.6, 1.9 Договору).
Згідно п. 1.8 Договору дата надання кредиту, узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом вказані у Графіку платежів, що є додатком № 1 до Договору та є невід`ємною його частиною.
Договір підписано відповідачем електронним підписом із застосування одноразового ідентифікатора PS3175520.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.
Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Алекскредит» та позичальником ОСОБА_1 в електронній формі знайшов своє підтвердження.
Відповідно до пункту 1.10 Договору кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника.
ТОВ «Алекскредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу кошти у розмірі 5 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» (а.с.43).
29 жовтня 2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено Договір факторингу № 29/10-2025 (далі Договір факторингу-1), за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб (а.с.26-30).
В подальшому, 31 жовтня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс» укладено Договір факторингу № ДФ-31102025 (далі Договір факторингу-2), за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб (а.с.33-37).
Згідно Договору факторингу-1 від 29.10.2025 та Договору факторингу-2 від 31.10.2025 відбулося відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором № 3175520 від 24.01.2020.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 вбачається, що ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 3175520 у розмірі 33 350 грн, з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за тілом; 28 350 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.14).
Згідно детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3175520 від 24.01.2020, станом на 29.10.2025 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 33 350 грн. (а.с.15-18).
Позивачем разом із позовом до суду було направлено клопотання про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» наступні докази:
- інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 
(РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ;
- виписку про рух грошових коштів по картковому рахунку № 
НОМЕР_2 за період з 24.01.2020-29.01.2020 з відображенням часу зарахування коштів;
- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про 
підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_2 за період з 24.01.2020-29.01.2020;
- ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_2 , у 
тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи.
З витребуваної судом у АТ КБ «ПриватБанк» виписки про рух коштів за період з 24.01.2020 по 29.01.2020 сума зарахувань 5 000,00 грн. по картці № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 .
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, при цьому позивач на підставі договору факторингу набув право грошової вимоги до боржника, тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 3175520 від 24.01.2020 в розмірі 33 350 гривень.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Крім цього, згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги № 43657029 від 02 січня 2026 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс» в особі директора Ланового Євгена Миколайовича та Адвокатським бюро «Анна Литвин і Партнери» в особі керуючої бюро Литвин Анни Олександрівни; Акт № 3175520 про підтвердження факту надання правничої (правової) адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 27 березня 2026 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анна Литвин і Партнери» необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 27 березня 2026 року у справі, про стягнення кредитної заборгованості (а.с.19,20-22,42).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до п. 4.9 Договору про надання правової допомоги № 43657029 від 02.01.2026, у разі прийняття судом позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6 000 грн.
Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Відповідачем не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
Керуючись статтями 7, 12, 81, 133, 141, 258, 268, 280-289 ЦПК України; статтями 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» заборгованість за кредитним договором № 3175520 від 24.01.2020 у розмірі 33 350 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят) гривень, яка складається із:
- 5 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту;
- 28 350 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) гривень, та 6 000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8 662,40 (вісім тисяч шістсот шістдесят дві грн. 40 коп.) гривень.

Відповідачеві направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Роз`яснити відповідачеві, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Роз`яснити позивачеві, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс», код ЄДРПОУ 43657029, адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.
Представник позивача: Лановий Євген Миколайович; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.
Відповідач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .  

Суддя