Справа № 177/229/25
2-а/214/12/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
20 липня 2026 року м.Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Малаховської І.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника Сулковського Богдана Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Марченка Станіслава Віталійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

Встановив:

ОСОБА_1 через свого представника Сулковського Б.П. звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3870082 від 16.01.2025 року, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Марченком С.В., на підставі якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2025 року цивільну справу передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за територіальною підсудністю.
Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою представника Сулковського Богдана Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Марченка Станіслава Віталійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, а винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Представник позивача зазначає, що до постанови не додано жодних матеріалів на підтвердження вчиненого порушення, незважаючи на те, що поліцейським вказано на фіксацію розгляду справи нагрудними відео реєстраторами 475182, 475164 та фіксації порушення лазерним вимірювачем. Наголошує на тому, що у постанові не зазначено докази, що додаються. Ані оскаржувана постанова, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного позивачем правопорушення належно встановленим технічним приладом. Беручи до уваги відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності вважає неправомірним.
05 травня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що позивачем суду не надано доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову. Просив суд долучити до справи оптичний диск з даними та з приладу TruCam. 
Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив.
Клопотання про заміну відповідача не подав.
З огляду на те, що обидві сторони у повному обсязі скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно положень п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що 16.01.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Марченком Станіславом Віталійовичем щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3870082 від 16.01.2025. Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР (порушення швидкісного режиму в населених пунктах та накладено штраф у розмірі 340 грн. 
Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають у тому числі справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.
Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст.122 КУпАП.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а,
Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пунктів 1-4 Положення №73 Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.
Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).
Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.
Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штамп.
Згідно з пп. 7 п. 1 розд. ІІІ Положення №73 Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції України.
Суд, звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрал поліції Марченко Станіслав Віталійович, який уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Із наведеного випливає, що відповідач ОСОБА_2 не є тією особою, яка має відповідати за цим адміністративним позовом. Належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
У постанові Верховного Суду від 13.02.2018 по справі №826/1460/16 зазначено, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про зміну неналежного відповідача належним.
Нормою ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до положень ст.ст.25, 26, 42 КАС України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
Водночас, чинним законодавством, зокрема ст.48 КАС України, передбачено можливість здійснення судом за згодою позивача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, заміни первісного відповідача належним відповідачем у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.
Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі №162/445/16-а.
Поряд з цим, правом на звернення до суду з відповідним клопотанням, позивач не скористався.
Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.
Належним відповідачем за заявленими позовними вимогами є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого інспектором винесена спірна постанова про накладення адміністративного стягнення.
За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Таким чином, оскільки судом з`ясовано, що позовні вимоги заявлено до особи яка не є належним відповідачем, позивачем дії спрямовані щодо здійснення судом заходів на заміну неналежного відповідача належним не вчинялися, у задоволенні позову слід відмовити.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а зауважив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача, чи заміну неналежного відповідача належним, тоді як вчинення таких дій можливе лише за клопотанням позивача або ж після з`ясування думки позивача, який свої доводи, міркування або заперечення щодо можливості залучення до участі у справі в якості другого відповідача (співвідповідача), не надав.
При цьому суд зазначає, що інші доводи позивача в обґрунтування протиправності спірної постанови, з урахуванням встановленого судом факту пред`явлення вимог до неналежного відповідача, не підлягають оцінці судом.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при розгляді справи залишаються за ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 20, 72,76, 77, 90, 205, 229, 241, 246, 250, 272, 286, 293, 295 КАС України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог представника Сулковського Богдана Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Марченка Станіслава Віталійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне рішення складено 20.07.2026.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , посада поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції.

Суддя І.Б. Малаховська