Справа № 603/306/26
Провадження №2/603/244/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 

14 липня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в: 

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі – ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року у розмірі 23 663,27 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03.12.2024 року ТОВ «Бізпозика» і ОСОБА_1 із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем в електронній формі уклали договір про надання кредиту № 518130-КС-001. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн на строк 16 тижнів із встановленням плати за користування кредитом у розмірі 1 % у день та комісії за видачу кредиту у розмірі 1200,00 грн. 30.01.2025 року сторони уклали додаткову угоду до договору № 518130-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2024 року, відповідно до умов якої було збільшено суму кредиту на 6000,00 грн та продовжено строк кредитування на 58 днів. ТОВ «Бізпозика» виконало свої зобов`язання за договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти на вказаний ним у договорі картковий рахунок. Проте внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість у розмірі 23 663,27 грн. Враховуючи наведені обставини, просить стягнути із ОСОБА_1 вказаний розмір заборгованості, а також 2662,40 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.06.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та відкриття відповідачу відповідного банківського рахунку, а також інформацію про рух коштів по цьому рахунку за період з 03.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.07.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ «Бізпозика» у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечив. 
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Суд установив такі обставини. 
03.12.2024 року ТОВ «Бізпозика» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) з використанням інформаційно-комунікаційних систем кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом надання пропозиції укласти договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником, із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір про надання кредиту № 518130-КС-001.
Пунктами 11.4.4, 11.4.5 договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник засвідчив, що ознайомлений з договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика», повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.
Позичальник отримав від кредитодавця всі документи та інформацію, які позичальник запросив у кредитодавця до моменту укладення договору.
Відповідно до умов п. 2.1 договору кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 6000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика» (далі Правила).
Згідно з п. 2.6 договору загальний розмір наданого кредиту становив 6 000,00 грн.
За змістом п. 4.1 договору кредитодавець зобов`язався протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору.
У розділі 12 кредитного договору в реквізитах позичальника ОСОБА_1 зазначений номер електронного платіжного засобу НОМЕР_2 .
Відповідно до п. п. 2.3, 2.7 договору строк на який надається кредит, становить 16 тижнів, строк дії договору – до 25.03.2025 року.
Окрім того, у п. 2.12-2.13 договору сторони погодили, що дата видачі кредиту – 03.12.2024 року, дата повернення кредиту – 25.03.2025.
.
Відповідно до п. 2.4 договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. 
Окрім того, в п. 2.5 договору сторони погодили, що комісія за видачу кредиту становить 1 200,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що закінчення строку (терміну) дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов договору, які мали місце під час дії договору
Згідно з п. 7.5 договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язався сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 1 % від неповернутої позичальником суми кредиту. 
Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Зі змісту долученої позивачем копії підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів видно, що на виконання умов договору № 518130-КС-001 від 03.12.2024 ТОВ «Бізпозика» 03.12.2024 року перерахувало відповідачу на вказану ним у договорі платіжну картку № НОМЕР_2 6000,00 грн, номер трансакції 43325-35476-82443.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту та збільшення строку кредитування за цим договором відбувається на підставі додаткового договору до цього договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою, порядок укладання якої визначено цим договором. Ініціювання збільшення строку кредитування та видачі додаткових грошових коштів у кредит здійснюється кредитодавцем шляхом надсилання позичальнику проєкту додаткової угоди для підписання її позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
30.01.2025 року ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-комунікаційних систем кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом надання пропозиції укласти додаткову угоду (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником, із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали додаткову угоду № 1 до договору № 518130-КС-.001 про надання кредиту від 03.12.2024. 
Згідно з п. 1 додаткової угоди станом на 31.01.2025 року сума неповернутого позичальником кредиту становила 4414,84 грн.
Зі змісту п. п. 3.1, 3.2 видно, що сторони погодили збільшити суму кредиту на 6000,00 грн. Таким чином, розмір отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту становив 10 414,84 грн.
Окрім того, у п. 4 додаткової угоди сторони домовились, що строк кредитування продовжується на 58 днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього загальний строк кредитування за договором становив 171 день.
З урахуванням внесених змін, строк дії договору – до 22.05.2025 року (п. 8.1 додаткової угоди). 
Пунктом 5 додаткової угоди передбачено комісію за надання додаткової суми кредиту, яка становить 1200,00 грн.
За умовами п. 7 додаткової угоди позичальник зобов`язався повернути суму кредиту у строк, що становить 113 днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням положень цієї додаткової угоди, сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених додатковою угодою, а також сплатити комісію за надання додаткової суми кредиту.
Як видно із підтвердження ТОВ «ПрофітГід», 30.01.2025 року здійснено успішне зарахування коштів на карту № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 на суму 6000,00 грн відповідно до додаткової угоди від 30.01.2025 року до кредитного договору № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року.
Згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260605/122297-БТ від 15.06.2026 року відповідачу ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_1 . 
Як видно зі змісту виписки про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 , 03.12.2024 року та 30.01.2025 року на рахунок відповідача здійснено зарахування коштів у розмірі 6000,00 грн. 
До позовної заяви, серед іншого, також долучено копії візуальних форм послідовності дій клієнта ОСОБА_1 та ТОВ «Бізпозика» щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року та електронної додаткової угоди № 1 до вказаного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, анкети клієнта ОСОБА_1 від 13.05.2026 року, правил надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» ТОВ «Бізпозика» (нова редакція).
Окрім того, на підтвердження надання інформації про умови кредитування перед укладанням договору та додаткової угоди, позивачем долучено до матеріалів справи копії паспортів споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником), які підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Як видно зі змісту розрахунку заборгованості за договором № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року, ОСОБА_1 надано кредит у загальному розмірі 12 000,00 грн. Станом на 13.05.2026 року заборгованість відповідача за договором становила 23 663,27 грн, з яких 9631,04 грн – залишок заборгованості за кредитом, 8090,04 грн – залишок заборгованості за відсотками, 0,00 грн – залишок заборгованості за комісією, 5942,19 грн – заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України. 
Зі змісту цього розрахунку видно, що ТОВ «Бізпозика» здійснювало нарахування відсотків за договором за стандартною процентною ставкою (1 %) в період з 03.12.2024 року до 22.05.2025 року. ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитом, сплативши загалом 11 038,02 грн, з яких 2 368,96 віднесено у рахунок погашення заборгованості за кредитом, 6211,25 грн – в рахунок погашення заборгованості за відсотками, 2400,00 грн – в рахунок погашення заборгованості за комісією, 57,81 грн – в рахунок погашення заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України.
Розмір заборгованості відповідача за договором № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року підтверджується також довідкою ТОВ «Бізпозика» про стан заборгованості ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізпозика» слід задовольнити частково з огляду на таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закон № 675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону № 675-VIII).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Установлено, що 03.12.2024 року ТОВ «Бізпозика» і ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір про надання кредиту № 518130-КС-001 на умовах строковості, поворотності, платності. 30.01.2024 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до вказаного договору. З урахуванням внесених змін, за умовами цього договору відповідачу надано кредит у розмірі 12 000,00 грн на строк 171 день із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1 % у день, а також комісії за надання кредиту у розмірі 1200,00 грн та комісії за надання додаткової суми кредиту у розмірі 1200,00 грн. 
Отримавши кредит, ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за договором, проте належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Водночас згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. 
Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 5942,19 грн заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, не підлягає задоволенню. 
Як уже зазначалось, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України сплачено 57,81 грн. У зв`язку із наведеним, суд вважає за необхідне зазначену суму внесених відповідачем коштів зарахувати на сплату заборгованості за процентами. Таким чином, суд визначає розмір заборгованості відповідача зі сплати процентів у розмірі 8032,23 грн.
Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суд приходить висновку, що із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізпозика» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 518130-КС-001 від 03.12.2024 року у розмірі 17 663,27 грн, з яких 9631,04 грн – заборгованість за тілом кредиту, 8032,23 грн – заборгованість за процентами.
У силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізпозика» слід стягнути 1987,33 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (17 663,27 грн * 2662,40 грн / 23 663,27 грн). 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 14, 205, 207, 526, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 17 663 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн 27 (двадцять сім) коп. заборгованості за договором № 518130-КС-001 про надання кредиту від 03.12.2024 року.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судові витрати у справі у розмірі 1987 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят сім) грн 33 (тридцять три) коп. сплаченого судового збору. 

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: бульвар Лесі України, 26, оф. 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя     Ю. Г. Гудкова