Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1737/26
Номер провадження3/173/593/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
07 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Островерхова А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
15.05.2026 о 15:48 водій ОСОБА_2 в Кам`янському районі, с. Підлужжя, дорога Н-08 Бориспіль – Дніпро – Запоріжжя 343 км, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, КЗ «Кам`янська лікарня № 9» відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, відповідно до якого просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з істотними порушеннями вимог закону, зокрема неправильно зазначено прізвище особи, існують суперечності між змістом протоколу та відеозаписом щодо закладу охорони здоров`я, працівниками поліції не забезпечено проведення медичного огляду в іншому уповноваженому закладі після закінчення робочого часу лікарні та не відсторонено особу від керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП. Також захисник посилався на те, що особа самостійно пройшла медичний огляд, за результатами якого наркотичних ознак сп`яніння не виявлено, а відеозапис не підтверджує наявності ознак наркотичного сп`яніння. У зв`язку з цим просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Незважаючи на позицію захисника, доходжу висновку, що в ході судового розгляду вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2026 серії ЕПР1 № 666818, 15.05.2026 о 15:48 водій ОСОБА_2 в Кам`янському районі, с. Підлужжя, дорога Н-08 Бориспіль – Дніпро – Запоріжжя 343 км, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, КЗ «Кам`янська лікарня № 9» відмовився під відеозапис.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, направленням до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився проходити огляд, відеозаписом, записаним на DVD-R диск.
Стосовно наданого медичного висновку щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, суддя не може прийняти його як доказ та вважає, що будь-який медичний висновок щодо перевірки на стан сп`яніння після складання протоколу за відмову від проходження огляду, в тому числі медичного, не може вплинути на його відповідальність. Така відмова особи презюмує її відповідальність незалежно від наявності або відсутності фактичного стану сп`яніння. 
Щодо доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно іншої особи, у зв`язку з неправильним зазначенням прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає їх безпідставними. Як убачається зі змісту протоколу, в описовій частині прізвище особи зазначено правильно – « ОСОБА_3 ». Помилка допущена лише у графі «Особа, щодо якої складено протокол», де прізвище зазначено як « ОСОБА_4 ». Зазначена неточність має характер очевидної технічної описки, не перешкоджає належній ідентифікації особи, щодо якої складено протокол, не створює будь-якої невизначеності стосовно суб`єкта адміністративного правопорушення та не вплинула на можливість особи реалізувати своє право на захист. За таких обставин сама по собі ця технічна описка не свідчить про недопустимість протоколу як доказу та не є підставою для закриття провадження у справі.
Стосовно доводів захисника про наявність суперечностей між змістом протоколу та відеозаписом щодо закладу охорони здоров`я, незабезпечення працівниками поліції проведення медичного огляду в іншому уповноваженому закладі після закінчення робочого часу лікарні, а також невідсторонення особи від керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП, суддя не погоджується з огляду на таке.
Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було виконано вимоги законодавства щодо направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Обставина того, що огляд не був проведений, у зв`язку із закінченням робочого часу відповідного медичного закладу, сама по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції та не спростовує факту відмови особи від проходження такого огляду, зафіксованої на відеозаписі.
Крім того, саме по собі зазначення у протоколі іншого закладу охорони здоров`я не є істотною процесуальною вадою, яка впливає на правильність встановлення обставин справи, оскільки не змінює суті інкримінованого адміністративного правопорушення та не свідчить про недопустимість протоколу як доказу.
Доводи захисника щодо невідсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом також не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки саме по собі недотримання окремих вимог процедури, за відсутності доказів порушення прав особи або впливу такого порушення на можливість всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення та не свідчить про недопустимість зібраних у справі доказів.
Оскільки на підставі сукупності доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, суддя враховує, що ОСОБА_2 не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався.
Обставинами, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.
Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу: Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя А.В. Островерхова