Справа №484/2863/26
Провадження № 3/484/863/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Коваленко Н.А. під час розгляду адміністративного матеріалу, що надійшов до суду 18.05.2026 з Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Жалибори Галицького району Івано-Франківської області, громадянку України, РНОКПП – НОМЕР_1 , ФОП, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875718 від 12.05.2026, гр. ОСОБА_1 12.05.2026 о 10:00 год. за адресою: м. Первомайськ, вул. Коротченка в торгівельному павільйоні «Тютюн» здійснювала господарську діяльність з роздрібної торгівлі підакцизними товарами (рідинами для електронних сигарет) без одержання ліцензії, наявність якої є об`єктом обов`язковою, згідно п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим своїми діями порушила ст. 15 Закону України № 481/95-ВР та п. 14.1.145, 215.3.10 Податкового кодексу України, за що ч.1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Під час розгляду справи, суддею встановлено наступне.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Так положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно зі ст. 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.
Отже суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.
Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Водночас диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначати в протоколах про адміністративні правопорушення, норми яких саме законодавчих актів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.
В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься посилання на норму закону, яка на час інкримінованих подій втратила чинність. Так, ДОП Первомайського РВП ГУНП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875718 від 12.05.2026, послався на ст. 15 Закону України № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", який відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX, втратив чинність 01.01.2025.
Крім того, встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, є прямим обов`язком органу, який склав протокол, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В протоколі серії ВАД № 875718 від 12.05.2026 зазначено, що гр. ОСОБА_1 12.05.2026 о 10:00 год. за адресою: м. Первомайськ, вул. Коротченка в торгівельному павільйоні «Тютюн» здійснювала господарську діяльність з роздрібної торгівлі підакцизними товарами (рідинами для електронних сигарет) без одержання ліцензії, наявність якої є об`єктом обов`язковою.
Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про те, що під час оформлення адміністративного матеріалу, поліцейський не виконав вимоги ч. 2 ст. 255 КУпАП, оскільки положення п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.254, 256 КУпАП передбачають, що у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а й зібрати докази вчинення особою такого адміністративного правопорушення.
Матеріали про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 виручки від здійснення господарської діяльності, яка ставиться їй в провину.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у здійсненні господарської діяльності, тобто процесу обміну товарами та грошима.
Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній акт вилучення виручки, одержаної від продажу рідини для електронних сигарет, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП може бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, а також не зазначено місце її зберігання.
Факту постійного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності і отримання виручки від продажу підакцизних товарів без відповідних ліцензій в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не вбачається та таких доказів не надано.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять всіх необхідних відомостей, які необхідні для забезпечення правильного розгляду справи, суд не має можливості в повному обсязі з`ясувати обставини правопорушення та забезпечити своєчасне виконання постанови.
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.
Згідно із п. 24 ч. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року визнано правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.
На підставі викладеного, вважаю за необхідне повернути даний адміністративний матеріал до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.256, ст.277, ст.278 КУпАП, суддя -
УХВАЛИВ:
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875718 від 12.05.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП та додані до нього документи повернути Первомайському РВП ГУНП в Миколаївській області для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. А. Коваленко