Подільський районний суд міста Полтави 

Справа № 553/2256/26 
Провадження № 3/553/499/2026 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

19.08.2026 | м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Фоміна Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

В С Т А Н О В И В:

28.05.2026 року о 01.17 годині в м. Полтава, вул. Великорогізнянська,2 ОСОБА_1 керував електричним двоколісним ТЗ обладнаним електродвигуном потужністю 400 Вт Оkai – 400В АD298841, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестера Drager 7510, результат огляду позитивний 1,41 проміле алкоголю у видихуваному повітрі, тест №580, із результатом згоден, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, повісткою, заяви про відкладення розгляду справи не надав. 
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
Слід зазначити, що 23.03.2023 набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Вказаним законом внесені зміни до Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, визначено, що:
- електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
- легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Відтак, електросамокат, яким керував ОСОБА_1 в день події, є легким персональним електричним транспортним засобом, який відноситься до категорії транспортних засобів.
Суддя також приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за яким використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Слід звернути увагу, що частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою в стані сп`яніння. Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є, зокрема, особа, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння. При цьому, вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електросамокат, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суддя зауважує на тому, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п. 2.9а щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, навіть з урахуванням того, що такий обов`язок закріплений в розділі ІІ ПДР України, який регулює права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.
Суддею встановлено, що відповідно до відеозапису з боді камер поліцейських №469259, №473462, які є додатком до протоколу, водію електросамоката ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі, у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого в його присутності показав значення 1,41 проміле алкоголю у видихуваному повітрі, що перевищує допустиму норму та вказує на стан алкогольного сп`яніння. Із результатом тесту водій був згоден. 
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатів тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 7510, прилад АRLM – 0451 від 28.05.2026 року о 01.41 годин, ОСОБА_1 мав позитивний результат тесту – 1,41 проміле алкоголю, тоді як допустима норма 0,2 проміле. Із результатом тесту ОСОБА_1 був згоден, про що на акті поставив свій підпис.
Також суд зазначає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - електросамокатом зафіксований на відеозапису з реєстратора поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 на двоколісному електросамокаті рухається по проїзної частині.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданнями зібраними та дослідженими по справі доказами (протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з боді-камер поліцейських №469259, №473462, актом огляду на стан сп`яніння та результатом тестування за допомогою Drager Alkotest 7510 від 28.05.2026 року, відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, які є додатками до протоколу та зазначені в ньому), які узгоджуються між собою та у сукупності доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. 
При накладенні стягнення відповідно до ст.33 ч.2 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 36, 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 665,60 грн. - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».)
Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795.
Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 ч.ч. 1, 2 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її проголошення.
Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 291 КУпАП.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави | Ю. В. Фоміна