Справа № 308/5752/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білчик Олександр Юлійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2025 року у складі судді Крегул М.М., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 з 11 березня 2015 року є власником об`єкта житлової нерухомості (квартири) за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, позивача було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача.
28 грудня 2016 року Департамент міського господарства Ужгородської міської ради уклав із ТОВ «Наш-Добробут.» як управителем Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою. З червня 2024 року у будинку за вказаною адресою змінився управитель, через що позивач припинив надавати послуги з управління будинком за цією адресою.
Ціна послуги з управління визначалася у наступних розмірах: 2017 рік – у розмірі 1,4422 грн за 1 м2 загальної площі; 2018 рік у розмірі 1,7313 грн за 1 м2; 2019 рік 2,55 грн за 1 м2; 2020 рік у розмірі 2,56 грн за 1 м2; 2021 рік - у розмірі 2,96 грн за 1 м2; 2022-2024 роки - у розмірі 3,51 грн за 1 м2;
Таким чином, позивач був надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою місцезнаходження об`єкту нерухомості відповідача з 28.12.2016 року та відповідно надавав співвласникам такого будинку відповідну житлово-комунальну послугу. Заперечень з боку співвласників стосовно наданих послуг до позивача не надходило, акти-претензії, складені у відповідності до норм чинного законодавства, відсутні.
Граничним строком оплати послуг за Договором про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою від 28.12.2016 року є: згідно з додатком 1 до Договору від 28.12.2016 та додатковим договором № 1 від 28.12.2017 року останній календарний день поточного місяця; -з моменту набрання чинності Договору у редакції від 31.12.2018 - 10 число місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідач не виконував покладені на нього зобов`язання за законом та договором щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги у розмірі 18507,88 грн, з яких: сума основного боргу у розмірі - 13 328,17 грн; інфляційні втрати у розмірі - 3 402,03 грн; 3% річних у розмірі - 1007,18 грн; пеня у розмірі - 770,49 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 18 507,88 грн. та судові витрати.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш – Добробут.» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 17627,62 грн., з яких: 13328,17 грн. – основна сума заборгованості, 2921,79 грн. – інфляційні втрати, 826,59 грн. – 3% річних, 551,07 грн. – пеня.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш – Добробут.» 2 307,09 грн. витрат із сплати судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білчик Олександр Юлійович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надавалися послуги, спрямовані на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-полбутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. Вказує, що позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Крім того вказує, що у рішенні виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 визначено переможцем ТОВ «Наш-Добробут» (без крапки) та у рішенні вказано код управителя 38357996, а ідентифікаційний код позивача 36357996.
У відзиві на апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вказує, що протягом всього спірного періоду заборгованості до позивача від відповідача не надходили жодні претензії щодо факту надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а тому твердження скаржника про фактичне ненадання позивачем послуг за договором про управління багатоквартирним будинком є безпідставним. При цьому, позивач у повному обсязі виконував перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком з визначеною у договорі періодичністю.
Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 11 березня 2015 року є власником об`єкта житлової нерухомості (квартири) за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа якої 57 кв.м., житлова площа 42,8 кв.м., що підтверджується Інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 385238180 від 02.07.2024 року (а.с. 13-14).
Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, позивача ТзОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача – АДРЕСА_2 , яке було розміщене на офіційному веб-сайті Ужгородської міської ради (а.с.15-16).
28 грудня 2016 року між ТОВ «Наш-Добробут.» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (а.с.17-19).
Згідно п.1 Договору, Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових-територіях за адресою: АДРЕСА_3 , для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному триманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.
Згідно Додатку 1 до договору про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, встановлено перелік складових послуг з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання за адресою: м. Ужгород, пл.. Корзо, 8 (а.с.20).
Відповідно до п. 5 Договору від 28.12.2016 року сторони погодили, що надані управителем послуги з управління багатоквартирними будинками щомісяця надаються за рахунок встановленого конкурсною документацією тарифу, зазначеного в додатку 1 до цього договору, зокрема у розмірі 1,4422 грн за 1 м2 загальної площі.
28 грудня 2017 року між Управителем та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено додатковий договір №1 до Договору від 28.12.2016 року, згідно якого до останнього договору було внесено зміни шляхом викладення додатку 1 до Договору у новій редакції, тобто було встановлено тариф за надання послуги у розмірі 1,7313 грн за 1 м2.
31 грудня 2018 року між Управителем та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено додаткову угоду про внесення змін до договору від 28.12.2016 року, чим приведено вказаний договір у відповідність до типової форми Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що була затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 № 712. Додатком 1 до Договору у редакції 31.12.2018 року передбачений тариф у розмірі 2,55 грн за 1 м2.
30 жовтня 2019 року між Управителем та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено додаткову угоду про внесення змін до договору від 28.12.2016 року, викладено додаток 1 до Договору у новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2020, яким встановлено тариф у розмірі 2,56 грн за 1 м2.
01 грудня 2020 року між Управителем та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору від 28.12.2016 року, викладено додаток 1 до Договору у новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2021, яким встановлено тариф у розмірі 2,96 грн за 1 м2.
28 грудня 2021 року між Управителем та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено додаткову угоду про внесення змін до договору від 28.12.2016 року, викладено додаток 1 до Договору у новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2022, яким встановлено тариф у розмірі 3,51 грн за 1 м2.
Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII).
Відповідно визначення термінів, що наведено у частині першій статті 1 Закону № 2189-VIII:- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5); - послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (пункт 12).
Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 5 № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає:
- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
- інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.
Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19).
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII) обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до частин другої та третьої статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власника належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Отже, згідно із загальним правилом, витрати на управління багатоквартирним будинком кожний співвласник несе пропорційно до його частки співвласника, незалежно від обставин використання спільного майна. Інше може бути визначено рішенням зборів співвласників або законодавством.
Відповідно до пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 417-VIII у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.
Отже, встановлено, що позивач був надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою місцезнаходження об`єкту нерухомості відповідача з 28.12.2016 та, відповідно надавав відповідачу як співвласнику такого будинку відповідну житлово-комунальну послугу.
При цьому, факт ненадсилання відповідачу копії договору не свідчить про неознайомлення відповідача із наявністю такого та не звільняє його від обов`язку оплати за фактично спожиті послуги з управління будинку. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.
Відповідач як власник приміщення у житловому будинку повинен був знати про форму управління таким будинком та не є позбавлений можливості отримати інформації щодо управителя будинку з метою добросовісного виконання свого обов`язку по утриманню майна.
Права та обов`язки сторін виникають безпосередньо з Договору про надання послуги з управління, але це не звільняє управителя від обов`язку доводити надання таких послуг за цим договором, якщо співвласник (споживач) заперечує факт отримання таких послуг.
У разі не укладення сторонами договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивач повинен довести надання таких послуг, що є предметом спору у даній справі (постанова Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 907/563/18).
Такий обов`язок управителя випливає з процесуальних норм, що покладають на сторону тягар доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач зазначав, що виконував свої зобов`язання належним чином, претензій щодо якості та обсягів наданих послуг від відповідача до управителя не надходило.
На підтвердження наданих послуг позивачем були надані: кошторис витрат на утримання будинку та будинком на 2018 рік - 2022 рік; Копію договору підряду (надання послуг) від 02.01.2018 року; Копію договору про надання послуг по дератизації та дезінсекції; Копію актів-нарядів з ТОВ Дез-Біо; Копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) з ТОВ Уж-Преміум Сервіс; Копії штатних розкладів з 2017 по 2024 рік; Копії податкових розрахунків сум доходу за період з 2017 по 2024 роки; Копію договору про надання послуг з оперативного та технічного обслуговування від 15.03.2019; Копію договору про надання послуг з технічного обслуговування електроустановок від 02.01.2020; Копія акту приймання-передачі виконаних робіт за січень 2023 з ФОП ОСОБА_2 ; Копію акту виконаних робіт від 25.02.2019; Копію додатку 5 від 03.01.2019 та акту приймання-передачі 5 від 31.01.2019 року.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 27 Закону №2189-VIII у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
Відповідно до пунктів 4,5,8,9 загальної частини Порядку проведення перевірки якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145 (далі Порядок проведення перевірки), для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, або через Єдину платформу (за наявності електронного кабінету) з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг.
Звернення споживача обов`язково реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку в журналі реєстрації заявок споживачів. Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком. Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку. Акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій.
Виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову.
Дата, з якої вважається, що комунальні послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком надаються з порушенням вимог до їх якості, зазначається в акті-претензії.
Відповідачем не надано до суду доказів його звернення до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг чи актів-претензій, що не розглянуті або задоволені позивачем відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30.10.2013 у справі за № 6-59цс13).
Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому колегія суддів зауважує, що нарахування інфляційних втрат та 3 % річних проведено з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою, до внесення змін Постановою Кабміну від 29 грудня 2023 р. № 1405, було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в України забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги..
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про фактичне ненадання позивачем послуг за договором про управління багатоквартирним будинком апеляційний суд відхилає, оскільки такі твердження не узгоджується із матеріалами справи та наданими позивачем у суді першої інстанції доказами. При цьому, відповідачем не надано до суду доказів його звернення до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг чи актів-претензій, на підтвердження наявності реальних претензій щодо факту надання послуги з управління багатоквартирним будинком.
Доводи апелянта про те, що у рішенні виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 визначено переможцем ТОВ «Наш Добробут» (без крапки) та у рішенні вказано код управителя 38357996, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки матеріали справи та всі надані в суді першої інстанції докази, вказують лише на допущені описки у рішенні виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437. При цьому в укладеному договорі про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою від 28.12.2016, що укладений за результатами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, згідно рішення виконкому від 23.12.2016 № 437, визначено правильно ідентифікаційний код позивача, але також допущено описку у назві та випущено крапку. Однак у розділі договору «Реквізити сторін» проставлено печатку позивача із крапкою у назві.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білчик Олександр Юлійович, залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 10 липня 2026 року.
Головуючий:
Судді: