ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" липня 2026 р. Справа№ 914/1182/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Тищенко А.І. 
Михальської Ю.Б. 

розглянувши матеріали апеляційної скарги Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026
у справі № 914/1182/25 (суддя Морозов С.М.)
за позовом Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек»
про стягнення 170666,67 грн, -

ВСТАНОВИВ:
У липні 2025 року Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек» про стягнення суми ПДВ в розмірі 170 666,67 грн у порядку статті 1212 ЦК України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 у справі №914/1182/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції ухвалено із застосуванням судом статей 14, 185, 194 та підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, статей 11, 13-16, 202, 204, 205, 626, 1212 Цивільного кодексу України до встановлених судом обставин наявності між сторонами договірних відносин, набуття відповідачем спірної суми ПДВ на підставі договору про закупівлю №08/02 від 08.02.2024, а також відсутністю доказів визнання цього договору в частині включення до ціни сум ПДВ – недійсним.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Вважає, що судом першої інстанції до встановленої обставини включення ПДВ до вартості предмета закупівлі, неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ст. 1212 ЦК України. Судом не враховано правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20 та від 04.05.2023 у справі № 910/59/22 про те, що ПДВ за своєю правовою природою є обов`язковим платежем публічно-правового характеру, правове регулювання якого (у тому числі підстави виникнення або звільнення від сплати) визначається виключно Податковим кодексом України та не залежить від волевиявлення сторін договору. Оскільки порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку, то для стягнення ПДВ, яке було безпідставно включено до вартості предмета договору не вимагається визнання угоди недійсною.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026 апеляційну скаргу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 апеляційну скаргу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області на рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 у справі №914/1182/25 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
01.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області на рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 у справі № 914/1182/25 та ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Товариству з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 20.05.2026.
Відповідач не скористався правом, наданим ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не є перешкодою для перегляду оскаржуваного рішення суду в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Надавши оцінку доводам апеляційної скарги Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Солонківська сільська рада здійснювала закупівлі товарів для потреб військовослужбовців, зареєстрованих у Солонківській територіальній громаді відповідно до Програми заходів щодо підготовки місцевого населення до національного спротиву та територіальної оборони на території Солонківської сільської ради на 2024 рік, затвердженої рішенням уповноваженої особи від 19.01.2024, про що було зазначено на титульних сторінках Тендерних документацій. 
Метою Програми є забезпечення державного суверенітету та незалежності України, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, підтримання бойової і мобілізаційної готовності до проведення заходів національного супротиву. Програма розроблена для об`єднання зусиль органів місцевого самоврядування, органів військового управління та громадськості з метою забезпечення заходів щодо підготовки до територіальної оборони у Солонківській сільській раді, проведення навчань для забезпечення готовності мешканців громади для національного супротиву, вирішення комплексу завдань щодо підготовки до збройного захисту у разі збройної агресії або відкритого збройного конфлікту, укриття населення при надзвичайних ситуаціях.
Серед завдань Програми є, зокрема, матеріально-технічне забезпечення сил територіальної оборони, заходів з формування та підготовки військових частин Сил територіальної оборони.
За результатами проведеної публічної закупівлі Солонківська сільська рада та ТОВ «Бавовна Мілтек» уклали Договір про закупівлю №08/02 від 08.02.2024 (надалі – Договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник (відповідач) зобов`язується поставити та передати у власність замовника (позивача) ДК 021:2015:34710000-7: Вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном (комплекс безпілотний авіаційний UAS Perun X-9), визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість у порядку та на умовах, що визначено цим договором.
Згідно з пунктом 3.2 Договору ціна договору становить 1 024 000,00 грн в т. ч. ПДВ 170 666,67 гривень.
Розрахунок за поставлений товар здійснюється в розмірі 100% упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару на адресу замовника на підставі наданого оригіналу видаткової накладної. (пункт 4.1 Договору).
Додатком №1 до Договору сторонами оформлено специфікацію, відповідно до якої поставці підлягав товар: комплекс безпілотний авіаційний UAS Perun X-9 в кількості 1 штуки вартістю 1 024 000,00 грн в т. ч. ПДВ 170666,67 гривень.
На підставі видаткової накладної №5 від 27.02.2024 відповідачем поставлено позивачу замовлений за Договором товар.
Позивач оплатив поставлений відповідачем товар, про що свідчить платіжна інструкція №117 від 28.02.2024 на суму 1 024 000,00 грн.
Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів суми ПДВ в розмірі 170 666,67 грн, позивач зазначив, що ураховуючи характеристику товару (ДК 021:2015:34710000-7: вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном (комплекс безпілотний авіаційний UAS Perun X-9), він класифікується за кодом 8806 «Безпілотні літальні апарати», у зв`язку з чим, на підставі підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення» ПК України звільнений від податку на додану вартість.
Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що закуплений товар під дію підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення" ПК України не підпадає, а тому не звільнений від ПДВ, оскільки позивач придбав у відповідача безпілотний авіаційний комплекс, на який не розповсюджуються норма про звільнення від ПДВ. До того ж позивач не надав сертифікату кінцевого споживача або інших документів на підтвердження наявності підстав для звільнення від ПДВ.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, з чим колегія суддів апеляційного суду не погоджується.
Згідно із частинами першою, другою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.
Статтею 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI передбачено, що вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Слід зазначити, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у цій справі, № 916/2478/20, і у постанові Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі № 3-138гс14.
Пунктом 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначені операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України, які тимчасово звільняються від оподаткування ПДВ на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства.
Згідно з підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, серед іншого, безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД.
Враховуючи характеристику товару (ДК 021:2015:34710000-7: Вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном (Комплекс безпілотний авіаційний UAS Perun X-9), він класифікується за кодом 8806 «Безпілотні літальні апарати».
Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору кінцевими отримувачами товарів є суб`єкти, що визначені у підпункті 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, товар, який був предметом Договору звільнений від оподаткування ПДВ на підставі підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.
А тому отримання сум ПДВ від Позивача без подальшого їх перерахування до державного бюджету, має своїм наслідком збагачення Відповідача за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом. При цьому, оскільки ПДВ не є умовою про ціну, сплата суми без цього податку не є односторонньою зміною умов договору щодо ціни, а також не потребує обов`язкового внесення відповідних змін до Договору про закупівлю №08/02 від 08.02.2024.
Висновок суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у відповідності до ст.1212 ЦК України з огляду на те, що позивачем не заявлялась вимога про визнання недійсним пункту договору про закупівлю у частині включення у ціну товару суми ПДВ, як і недоведеність ним нікчемності зазначеного пункту є помилковим, адже ПДВ регулюється виключно Податковим кодексом України, а не волею сторін договору, відповідно сторони не можуть своїм рішенням створювати чи скасовувати податкові зобов`язання. Водночас, за умови, якщо закон звільняє операцію від ПДВ, то пункт договору про нарахування ПДВ є нікчемним з моменту укладення, оскільки суперечить імперативній нормі права. 
Судова колегія також враховує висновок Верховного Суду, викладений у пункті 37 постанови від 01.06.2021 у справі №916/2478/20 про те, що відповідач як одна із сторін зобов`язання набув кошти за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, тобто на підставі статті 1212 ЦК України. 
Таким чином, оскільки під час розгляду спору встановлено, що товар, що є предметом договору звільнений від оподаткування ПДВ в силу прямих норм ПК України, а позивач сплатив вартість товару з урахуванням ПДВ, то, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, отримавши від позивача грошові кошти як ПДВ збагатився за його рахунок поза підставами, визначеними законом.
Відтак, позовні вимоги про стягнення 170 666,67 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду спору. 
Встановивши, що спірна операція звільнена від оподаткування ПДВ, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для повернення сплаченої суми ПДВ, безпідставно пов`язавши таке повернення з необхідністю попереднього визнання недійсною відповідної умови договору.
Такий підхід суперечить нормам матеріального права, оскільки правова природа ПДВ визначається виключно Податковим кодексом України і не залежить від умов договору, а включення ПДВ до ціни не створює правової підстави для його отримання у випадку, коли операція звільнена від оподаткування.
Фактичне отримання Відповідачем 170 666,67 грн як ПДВ за відсутності податкового обов`язку та без їх перерахування до бюджету свідчить про набуття ним коштів поза правовою підставою, що відповідає ознакам безпідставного збагачення у розумінні статті 1212 ЦК України.
Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм статті 1212 ЦК України, - є обґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 129 ГПК України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області підлягає задоволенню у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек».
Визначаючи суму судового збору, колегія суддів керується нормою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання апеляційної скарги, - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на рівні 3028 грн.
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 4 «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
І позовна заява, і апеляційна скарга подавались позивачем в електронній формі.
Отже, розмір судового збору за подання позову складає 2 422,4 грн, а за подання апеляційної скарги - 3 633,6 грн.
Керуючись ст. ст. 129, 219, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області на рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 у справі №914/1182/25 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 у справі №914/1182/25 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Солонківськівської сільської ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек» про стягнення суми ПДВ в розмірі 170 666,67 грн задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавовна Мілтек» (04060, Україна, м. Київ, вул. Ризька, 73Г, оф 7/1, код ЄДРПОУ - 44941330) на користь Солонківськівської сільської ради Львівського району Львівської області (81131, Львівська обл., Львівський р-н, с. Солонка, вул. Центральна, буд. 3, код ЄДРПОУ - 04369699) 170 666 (сто сімдесят тисяч шістсот шістдесят шість) грн 67 коп. безпідставно отриманих коштів, а також 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. 
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання цієї постанови.
5. Матеріали справи №914/1182/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська