Справа № 404/614/26 
Номер провадження 2-о/404/15/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі: 
головуючого судді - Іванової Н.Ю.
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великосеверинівська сільська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року адвокат Міхальова В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Фортечного районного суду міста Кропивницького з заявою, у якій просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини а саме: з серпня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому за життя майно, а саме житловий будинок під АДРЕСА_1 , земельну ділянку к.н.3522581207157:000:0459 площею 0,1500 га відведену для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку к.н.3522582100:55:000:0055 площею 0,4081 відведену для ведення особистого селянського господарства.
У померлого ОСОБА_2 спадкоємці 1 – 3 черг, відсутні.
Заявник, ОСОБА_1 проживала із померлим однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому відноситься до кола спадкоємців 4 – ї черги.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81072189, дата видачі 07 травня 2025 року, за заявою спадкоємця приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Коваленко Г.Г., після смерті ОСОБА_2 , заведено спадкову справу № 13/2025.
Протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. 
08 жовтня 2025 року на прохання заявника видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Коваленко Галиною Григорівною було винесено постанову, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Із змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що із документів зазначеної спадкової справи нотаріусом було встановлено, що заявник не являється дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно довідки виданої 06 травня 2025 року за № 125/01-22 виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ОСОБА_2 , проживала як цивільна дружина за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
Нотаріусом зазначено, що згідно за статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та пп. 4.1, 4.2. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
За висновком нотаріуса, з наданих документів вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не має можливості, тому що потрібно підтвердити відносини ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зокрема належним підтвердженням підстави для закликання до спадкування є рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, заявникові реалізувати своє право на оформлення спадщини є можливим шляхом звернення до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини», оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення відповідних обставин. 
Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року у справі було відкрито провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г.Г. копію спадкової справи номер 13/25, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
04 березня 2026 року від представника Кропивницької міської ради до суду надійшли письмові пояснення. 
Ухвалою суду від 27 травня 2026 року виключено зі складу учасників цивільної справи, заінтересовану особу - Територіальну громаду в особі Кропивницької міської ради.
Представник заявника, адвокат Міхальова В.В. підтримала вимоги заяви у повному обсязі та просила її задовольнити.
Представник Великосеверинівської сільської ради у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. 
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , про що 08 числа, квітня місяця, 2025 року складено відповідний актовий запис №271. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке було видане 08 квітня 2025 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Місце смерті вказано Україна, Кіровоградська область, Кропивницький район, село Високі Байраки. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме житловий будинок під АДРЕСА_1 , (набутий на підставі договору купівлі – продажу від 24 жовтня 2007 року), земельну ділянку кадастровий номер 3522581207157:000:0459, площею 0,1500 га відведену для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку кадастровий номер 3522582100:55:000:0055, площею 0,4081 відведену для ведення особистого селянського господарства.
За життя, ОСОБА_2 заповіту не залишив. 
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81072189, дата видачі 07 травня 2025 року, за заявою заявника приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Коваленко Г.Г., після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 13/2025.
Протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. 
08 жовтня 2025 року на прохання заявника видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Коваленко Галиною Григорівною було винесено постанову, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Із змісту постанови вбачається, що із документів зазначеної спадкової справи нотаріусом було встановлено, що заявник не являється дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно довідки виданої 06 травня 2025 року за №125/01-22 виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ОСОБА_2 , проживала як цивільна дружина за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
Нотаріусом зазначено, що згідно за статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та пп. 4.1, 4.2. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
За висновком нотаріуса, з наданих документів вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не має можливості, тому що потрібно підтвердити відносини ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зокрема належним підтвердженням підстави для закликання до спадкування є рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Заявникові реалізувати своє право на оформлення спадщини є можливим шляхом звернення до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини», оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення відповідних обставин. 
З ОСОБА_2 заявник познайомилась у 2011 році. З серпня місяця 2011 року вони почали проживати разом без реєстрації шлюбу в будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому на праві приватної власності. 
З даного періоду часу вони вели спільне господарство, мали спільний побут та разом приймали всі життєві рішення в інтересах родини.
У 2012 році за їхніми заявами ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (рідний батько заявника) земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Високобайрацької сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області.
Після набуття у власність відведених земельних ділянок, вони власними силами здійснювали їх обробіток та займалися веденням сільського господарства. 
Сімейний бюджет родини в більшій мірі формувався від отриманих доходів за рахунок обробітку землі. 
З відкритого на ім`я ОСОБА_1 банківського рахунку заявник здійснювала сплату земельного податку, податку на доходи фіз.осіб за ОСОБА_2 .
Виданими 05 червня 2024 року та 04 липня 2024 року довіреностями ОСОБА_2 уповноважував заявника представляти його інтереси в усіх без винятку органах влади, банківських та фінансових установах, отримувати будь-які грошові суми, тощо. Даними довіреностями вона також мала право на розпорядження (обміняти, продати, здати в оренду за ціну та на умовах на свій розсуд) майном, яке належало чоловіку на праві власності.
Відповідно до довідки №42/01-22 від 09 червня 2025 року, виданої виконкомом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дійсно постійно з 2011 року проживав разом до дня смерті зі своєю співмешканкою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 і вели разом спільне підсобне господарство. За даний період часу проживання разом здійснювали приватизацію земельних ділянок.
Смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 настала з причини гострої ішемічної хвороби серця.
Свідоцтво про смерть на ім`я « ОСОБА_2 » було видане Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявнику ОСОБА_1 в обмін на паспорт громадянина України.
За замовленням ОСОБА_1 , виконавець ФОП ОСОБА_4 відповідно до умов договору №77/25, надала послуги по організації та проведенню поховання на Далекосхідному кладовищі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Оплату послуг по похованню здійснено ОСОБА_1 .
Після смерті ОСОБА_2 , заявник продовжує проживати у належному йому житловому будинку АДРЕСА_1 , здійснює сплату поточних платежів по утриманню спадкового майна.
Оригінали правовстановлювальних документів знаходяться у заявника.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено, що з 2011 року ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбі і до дня смерті. Вони вели спільне господарство (вівці, пасіка), спільно вирішували сімейні та побутові питання, разом обробляли земельні ділянки та здійснювали витрати на утримання господарства. Для родичів були відомі, як чоловік та дружина. 
Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем для заявника має правовстановлююче значення, оскільки матиме в подальшому правовим наслідком оформлення спадкових прав на майно яке залишилося після смерті її цивільного чоловіка ОСОБА_2 . 
Спору про визнання права власності в порядку спадкування не має.
Отже, зібрані та досліджені у справі письмові докази підтверджують, що заявниця, як єдина спадкоємиця за законом, претендуючи на спадкове майно померлого, намагалася у визначеному законодавством порядку оформити свої спадкові права в нотаріуса. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, що мало наслідком її подальше звернення до суду задля встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, який необхідний для підтвердження прийняття нею спадщини та повторного звернення до нотаріальної контори.
Досліджуючи обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, суд виходить з наступних норм права та встановлених обставин.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
За змістом п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. 2. ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV.
Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 пункт 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 554/8023/15 зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Викладені в даній заяві обґрунтування та додані до неї докази дають право на встановлення судовим рішенням факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
З огляду на викладене, суд задовольняє заяву в повному обсязі, оскільки встановлення даного факту породжуватиме для заявниці юридичні наслідки, від яких залежить її майнові права на спадщину.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 81, 141, 263- 265, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву – задовольнити. 
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме: з серпня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27.07.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова