Справа №591/3448/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/4/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Даценка А.М., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Даценка А.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 09 серпня 2022 року о 22 год. 49 хв. він керував автомобілем Renault Megane Scenic, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Г. Крут, буд. 8, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з таким судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Даценко А.М. звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами, в яких просять постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2022 року – скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції не було враховано того, що у складеному відносно нього протоколі невірно зазначено адресу, нібито, вчинення ним правопорушення, оскільки він не перебував біля будинку № 8 по вул. Героїв Крут в м. Суми. Так само, невірно зазначено і час складання протоколу, оскільки складений він був о 23 год. 42 хв. 09 серпня 2022 року, а не о 23 год.17 хв. Крім того, у протоколі не зазначено, яким саме транспортним засобом він керував, що йому не було роз`яснено положення ст.268 КУпАП, за якими він міг скласти свої пояснення до цього протоколу. Крім того, до протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутні свідки правопорушення, не зазначено заклад охорони здоров`я, від проходження огляду в якому він відмовився і в ньому, навіть, не зазначено від якого огляду він відмовився на місці зупинки та в медичному закладі. Тобто, у протоколі серії ААД № 074525 від 09 серпня 2022 року відсутній зміст (об`єктивна сторона), що виключає можливість кваліфікувати його діяння та, відповідно, притягнення його до відповідальності.
Також, апелянт зауважує, що працівник поліції зобов`язаний був вказати про відмову водія пройти тест за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки у відповідному акті, а далі, забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, для встановлення стану сп`яніння, а у разі відмови водія пройти медичний огляд у медзакладі - скласти відповідний протокол. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення його на такий огляд до медичного закладу, у справі відсутні, при цьому, особа, яка складала протокол ОСОБА_2 не складав Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Крім того, апелянт вказує, що на диску, поданому поліцейськими, містяться декілька відеофайлів, на яких зафіксовано зупинку автомобіля, за кермом якого незрозуміло хто перебував. Крім того, вказаний відеозапис не є безперервним, що свідчить про те, що він змінювався (редагувався) особою, яка його копіювала. При цьому, в описі відеофайлів від 10 серпня 2022 року не зазначено виробника реєстратора, його марку, модель, серійний (реєстраційний) та інвентарний номери, що унеможливлює їх ідентифікацію.
Також, апелянт наголошує, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. Якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У даному випадку з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав йому письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.
З огляду на вищезазначене, апелянт вважає, що порушення з його боку п.2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки поліцейським було дотримано порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги захисника Даценко А.М. є аналогічними доводам, зазначеним ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі.
Про призначення вказаної справи до апеляційного розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, у передбачений Законом спосіб, однак до суду у визначений час та день не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату не надсилав, і захисник Даценко А.М., який приймає участь у судовому засіданні, не заперечував щодо здійснення апеляційного розгляду у відсутність його підзахисного.
А тому, доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Даценко А.М., на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що за наведених в протоколі обставин, він не керував транспортним засобом, був тверезим та вказував на наявність певних порушень, допущених при оформленні відносно нього матеріалів.
Порте, незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , факт вчинення ним вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2022 року серії ААД № 074525, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідки відділу АП УПП в Сумській області від 10 серпня 2022 року, з якої вбачається, що, відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», останній отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, на спростування доводів апелянтів, підтверджується те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, які, під час спілкування, виявили у останнього ознаки сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота та млява мова. При цьому, ОСОБА_1 , по відношенню до поліцейських вів себе агресивно, повідомив, що є військовослужбовцем, намагався залишити місце, а на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому Законом порядку, зазначав, що транспортним засобом не керував та відмовився від проходження такого огляду у категоричній формі.
Також, на спростування доводів апелянтів, апеляційним суд зауважує, що вказаний відеозапис хоча і складаються з декількох фрагментів, проте за своєю суттю є безперервними, кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього без будь-яких розривів у часі, і будь яких порушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 чи Наказу №1026 МВС України від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» з боку працівників поліції при здійсненні фіксації, не встановлено.
Крім того, на спростування апеляційних доводів, апеляційний суд зауважує і на тому, що під час перегляду вказаного відеодоказу, не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що працівниками поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з ним, було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735, що б вказувало на те, для складання відносно останнього протоколу підстав не було.
При цьому, вказаним відеозаписом підтверджується, що з огляду на виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, поліцейські запропонували останньому пройти огляд на визначення такого стану у передбаченому Законом порядку на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі, на що він відповів відмовою.
За даними протоколу, адміністративна відповідальність ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП настала у зв`язку з тим, що він, як водій, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився.
Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 та зафіксовані відеозаписом обставини керування ним транспортним засобом та його відмова пройти огляд на стан сп`яніння, в повному обсязі узгоджуються між собою, а те, що у протоколі вказано іншу адресу та час, які не відповідають дійсності, на що посилаються апелянти у поданій апеляційній скарзі, жодним чином не вказує на те, що складений цей протокол був необґрунтовано чи неправомірно.
Крім того, апеляційний суд наголошує, що у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic н.з. НОМЕР_1 , а з огляду на те, що у даному випадку працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, відповідно до ст. 266 КУпАП присутність свідків була не обов`язковою.
У даному випадку апелянтами не наведено будь-яких доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, і рішення судді суду першої інстанції в частині визнання останнього винним за вказаною статтею, є законним та обґрунтованим.
Що стосується вимог захисника Даценка А.М., які останнім були заявлені під час апеляційного перегляду даної справи, стосовно закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та особу винного, призначив останньому безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що вказане правопорушення не є триваючим і як встановлено ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Як зазначено у протоколі серії ААД №074525, датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено 09 серпня 2022 року і річний строк накладення адміністративного стягнення фактично закінчився б 09 серпня 2023 року, проте, судове рішення суддею суду першої інстанції у даній справі постановлено 03 жовтня 2022 року, тобто, адміністративне стягнення було накладено на останнього в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
З врахуванням як вищезазначеного, а також тих обставин, що неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, за яких постанова судді підлягала б до скасування з прийняттям апеляційним судом нової постанови під час апеляційного перегляду не встановлено, підстави для задоволення вимог захисника щодо закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відсутні. 
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Даценка А.М. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.