П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 185/14026/26
Провадження № 3/185/3930/26

11 вересня 2026 року       м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце служби: водій першого автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії А7022 №26 від 31 липня 2026 року вбачається, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2024 № 60, солдата ОСОБА_1 з 28.02.2024 призначено на посаду першого автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення.
31 близько 06:30 водій першого автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Jeep Cherokee, в/н НОМЕР_2 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в н. п. Кочережки, Дніпропетровської області.
У солдата ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння не було виявлено, однак він не заперечував, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої. У зв`язку з цим його було доставлено до ВСП у м. Павлограді, де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. За результатами огляду встановлено вміст алкоголю в організмі - 0,37 проміле. У діях солдата ОСОБА_1 виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на наступне.
Указом Президента України “Про загальну мобілізацію” від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про загальну мобілізацію” від 22.03.2022 № 2264-ІХ, відповідно до п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106, 112 Конституції України та ст. 4, 11 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” № 3543-ХІІ від 21.10.1993, на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.
При цьому, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який, з урахуванням Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 продовжено з 03.02.2026 на 90 діб.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про оборону України”, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ст. 1 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас, зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
Наразі, Президентом України не приймалось рішень щодо демобілізації.
Отже, станом на час вчинення адміністративного правопорушення солдатом ОСОБА_1 , складання цього протоколу, на території України діяв особливий період, який Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 продовжено з 03.02.2026 на 90 діб.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб” від 16.03.2017 № 1952-УІІІ (набрав законної сили 16.04.2017) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відтак, будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.
Пунктом 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що на військовослужбовця під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно вимог ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
У абзаці 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України окремо заборонено вживання військовослужбовцями під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, а також спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби.
Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Водночас, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, свідомо ігноруючи вимоги законів, 31 липня 2026 року приблизно о 06 год. 30 хв. водій першого автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Jeep Cherokee, в/н НОМЕР_3 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в АДРЕСА_2 .
У солдата ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, однак він не заперечував, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої. У зв`язку з цим його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. За результатами огляду встановлено вміст алкоголю в організмі - 0,37 проміле, про це було складено відповідний акт.
Такі дії солдата ОСОБА_1 призвели до порушення військової дисципліни, вимог статутів та інших керівних документів.
Таким чином, 31.07.2026 приблизно о 06:30 солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час несення служби на посаді водія першого автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, перебував у нетверезому стані (у стані алкогольного сп`яніння) в умовах особливого періоду на території Військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали даної справи, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено достатніх відомостей про  ОСОБА_1 , зокрема, його повну адресу проживання. Зазначено лише населений пункт, без вказівки найменування вулиці, номеру будинку та ін. 
Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Зазначені вище недоліки не дають можливості всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу, оскільки відсутність вище вказаної інформації перешкоджає суду прийняти законне рішення за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суддя повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі для належного оформлення.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 256 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повернути на адресу військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя          А. П. Косюк