ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 серпня 2026 року справа №360/1116/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Пивовар І.В., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі № 360/1116/25 (головуючий суддя у І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати основного розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , на підставі оновленої довідки, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України 07.05.2025 № 11/23816-суд, виходячи із розміру сум грошового забезпечення станом на 01.01.2023 загиблого чоловіка позивача - ОСОБА_2 ; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 починаючи з 01.02.2023, на підставі оновленої довідки, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 07.05.2025 № 11/23816-суд з врахуванням раніше виплачених сум, здійснити виплату заборгованості з пенсії за вислугу років починаючи з 01.02.2023 по день фактичного перерахунку.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 02 липня 2025 року по справі № 360/1116/25 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати суду звіт про фактичне виконання в повному обсязі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 360/1116/25.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі №360/1116/25 на три місяці з дня отримання копії ухвали.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі №360/1116/25 на три місяці з дня отримання копії ухвали.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07.05.2026 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25.
Припинено судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25, встановлений ухвалою від 06.10.2025.
Суд першої інстанції, приймаючи звіт відповідача про виконання судового рішення та припиняючи судовий контроль за його виконанням, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що боржником в межах наданих йому повноважень вжиті заходи з метою повного виконання рішення суду, проте такі заходи є недієвими, оскільки не призвели до повного виконання рішення суду, а з положень статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) слідує, що невиконання рішення суду в частині виплати ГУ ПФУ в Закарпатській області ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відтак, суд першої інстанції виснував, що відсутні підстави для встановлення нового строку для подання боржником до суду звіту про виконання рішення суду, оскільки подальше встановлення такого виду контролю жодним чином не сприятиме досягненню його мети - спонукання боржника до належного та добросовісного виконання рішення суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для до суду першої інстанції для продовження розгляду звіту відповідача.
В обгрунтування скарги апелянт зазначає, що посилання відповідача на вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, як на підставу невиплати в повному обсязі нарахованої пенсії після дати набрання рішенням суду законної сили, не можливо брати до уваги та прийняти, оскільки вказаний нормативно-правовий акт не визначає механізм здійснення з бюджету видатків на виплату сум пенсії по виконанню судових рішень після дати набрання ними законної сили та не поширює свою дію на поточні виплати пенсії.
Також зауважує, що різниця в сумі 12 311,68 грн між розміром перерахованої на виконання судового рішення суми виплати (38 225,76 грн) та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром, з урахуванням положень нормативно-правових актів (25 914,08 грн, сума, що виплачується щомісячно) з 01.11.2025 також підлягає виплаті згідно Порядку № 821. Відтак, за позицією позивача, рішення суду у справі № 360/1116/25 на даний час не виконане в повному обсязі.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2026 справу передано судді-доповідачу – Пивовар І.В.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів від 02.06.2026 відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 360/1116/25, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 02 липня 2025 року по справі № 360/1116/25 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати суду звіт про фактичне виконання в повному обсязі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 360/1116/25.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі №360/1116/25 на три місяці з дня отримання копії ухвали.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 на три місяці з дня отримання копії ухвали.
На виконання вищевказаної ухвали суду 07.05.2026 від представника відповідача надійшов звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25, в обґрунтування якого зазначено таке.
На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 360/1116/25, яке набрало законної сили 02.08.2025, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат.
Дане рішення суду виконане в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» (далі Порядок № 821).
Загальний борг на виконання судового рішення по справі № 360/1116/25 з 01.02.2023 по 31.10.2025 (згідно доручення Д 0710008585/6) складає 385 460,50 грн (з якого 348 922,61 грн - минулий борг до дати набрання законної сили, а саме до 02.08.2025 та 36 537,89 грн - поточний борг з дати набрання законної сили, а саме з 02.08.2025).
Всього поточного боргу по 31.10.2025 (станом на дату виконання рішення суду) – 36 537,89 грн, а саме: з 02.08.2025 (дата набрання законної сили) по 31.08.2025 – 11 914,53 грн; з 01.09.2025 по 30.09.2025 – 12 311,68 грн; з 01.10.2025 по 31.10.2025 – 12 311,68 грн. 
Із нього всього виплачено – 32 410,85 грн, а саме: 31.10.2025 - 8806,23 грн, 25.11.2025 - 5240,80 грн, 27.11.2025 - 8043,40 грн, 31.12.2025 - 7461,42 грн, 24.02.2026 - 1000,00 грн, 23.03.2026 - 982,00 грн, 20.04.2026 - 877,00 грн.
Різниця в сумі 12 311,68 грн між розміром перерахованої на виконання судового рішення суми виплати (38 225,76 грн) та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром, з урахуванням положень нормативно-правових актів (25 914,08 грн, сума, що виплачується щомісячно) з 01.11.2025 також підлягає виплаті згідно Порядку № 821.
У зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01.01.2026 згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», перерахована на виконання судового рішення сума виплати змінилась з 38 225,76 грн на 38 391,90 грн і змінився розмір пенсії, визначений органом Пенсійного фонду України, з урахуванням положень нормативно-правових актів, а саме з 25 914,08 грн на 26 080,22 грн.
Минулий борг станом на дату набрання законної сили рішення суду складав 348 922,61 грн, із якого забезпечено виплату у 2025-2026 роках на загальну суму 866,05 грн, а саме: у жовтні 2025 року - 187,35 грн, у листопаді 2025 року - 187,35 грн та у грудні 2025 року - 187,35 грн, у лютому 2026 року - 103,00 грн, у березні 2026 року - 101,00 грн та у квітні 2026 року - 100,00 грн.
Вищевказані суми виплат боргу визначаються пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/ помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в Переліку.
Виплата різниці у пенсії, яка розрахована на виконання даного рішення суду та передбачена Порядком № 821 триває та проводиться кожного місяця в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів.
Виділення коштів із державного бюджету на фінансування бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07.05.2026 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25.
Припинено судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25, встановлений ухвалою від 06.10.2025.
Висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Згідно частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, а також дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про необхідність ухвалення судового рішення з огляду на такі мотиви та положення законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25-26 березня 2011 року [CDL-AD(2011)003rev], зазначила, що «юридична визначеність» вимагає додержання принципу res judicata, що в тому числі охоплює виконання остаточних рішень судів (пункт 46).
Судовий контроль є одним з найефективніших способів забезпечення виконання судових рішень, оскільки є гарантією дотримання закону та прав інших суб`єктів; дозволяє мінімізувати можливість зловживань; стимулює зобов`язану особу виконувати судові рішення добровільно та без застосування до неї відповідних санкцій; передбачає можливість застосування додаткових заходів для виявлення реальних перешкод у виконанні судового рішення, зокрема шляхом реагування на це окремими судовими рішеннями; сприяє підвищенню рівня довіри суспільства до судової системи.
Схожі правові висновки зроблені Конституційним Судом України у рішенні у справі за конституційною скаргою Приватного підприємства «Генеральний будівельний менеджмент» про відповідність Конституції України (конституційність) пункту 2 частини другої, частини третьої статті 321 Господарського процесуального кодексу України (щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини) від 14 лютого 2024 року № 1-р(ІІ)/2024.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
На підставі частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (…).
Як визначено частинами першою та другою статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
На підставі частини п`ятої статті 382-1 КАС України ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.
Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Як свідчать матеріали справи, позивач в заяві від 27.09.2025 просила встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 360/1116/25 – зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення, обґрунтовувала її тим, що відповідач повідомив її листом від 04.09.2025 про те, що різниця в пенсії, з урахуванням виплачених сум, буде визначена після доопрацювання інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування, то таким чином не виконав це судове рішення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, виконано та зауважив, що неможливість повного виконання цього рішення зумовлена відсутністю у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області коштів, призначених для виконання рішення суду. При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не відмовляється проти виплати позивачу нарахованої на виконання рішення суду суми пенсії, облікувало борг в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 та зазначає, що відповідні виплати будуть здійсненні після надходження до боржника коштів, призначених для виконання рішення суду.
Проте, з такою позицією суду першої інстанції неможливо погодитись, з огляду на наступне.
Відповідно до резолютивної частини рішення у справі № 360/1116/25, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/23816-суд від 07.05.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат.
Відповідач повідомив, що за результатами проведеного перерахунку пенсії позивача загальний борг на виконання судового рішення у справі № 360/1116/25 з 01.02.2023 по 31.10.2025 (згідно доручення Д 0710008585/6) складає 385 460,50 грн, з якого:
минулий борг з 01.02.2023 по 01.08.2025 становить 348 922,61 грн, 
поточний борг з 02.08.2025 (з дати набрання рішенням суду законної сили) по 31.10.2025 становить 36 537,89 грн.
Із вказаного боргу забезпечено виплату минулого боргу: у жовтні 2025 року - 187,35 грн; у листопаді 2025 року - 187,35 грн; у грудні 2025 року - 187,35 грн; у лютому 2026 року - 103,00 грн; у березні 2026 року - 101,00 грн; у квітні 2026 року - 100,00 грн; у травні 2026 року - 100,00 грн, всього: 966,05 грн.
Із поточного боргу забезпечено виплату: 31.10.2025 - 8806,23 грн; 25.11.2025 - 5240,80 грн; 27.11.2025 - 8043,40 грн; 31.12.2025 - 7461,42 грн; 24.02.2026 - 1000,00 грн; 23.03.2026 - 982,00 грн; 20.04.2026 - 877,00 грн;18.05.2026 -780,00 грн, всього: 33 190,85 грн.
Отже, станом на 18.05.2026 загальний борг на виконання судового рішення у справі № 360/1116/25 складає 351 303,60 грн (минулий борг - 347 956,56 грн та поточний борг - 3347,04 грн).
Відтак, матеріали справи не містять доказів повного виконання судового рішення, заборгованість з пенсії позивача не виплачена.
Також апелянт зазначав, що різниця в сумі 12 311,68 грн між розміром перерахованої на виконання судового рішення суми виплати (38 225,76 грн) та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром, з урахуванням положень нормативно-правових актів (25 914,08 грн, сума, що виплачується щомісячно) з 01.11.2025 підлягає виплаті згідно Порядку № 821. У зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01.01.2026 згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», перерахована на виконання судового рішення сума виплати змінилась з 38 225,76 грн на 38 391,90 грн і змінився розмір пенсії, визначений органом Пенсійного фонду України, з урахуванням положень нормативно-правових актів, а саме з 25 914,08 грн на 26 080,22 грн.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неповного встановлення обставин справи частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Щодо застосування апелянтом при виплаті позивачу пенсії положень постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, суд зазначає наступне.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 у справі № 320/51895/25, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026, визнана протиправною і нечинною Постанова № 821 від 14.07.2025 оскільки не відповідає частині 6 статті 92 Конституції України, відповідно до якої виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання.
Суди констатували, що постанова Кабінету Міністрів України № 821 від 14.07.2025 обмежує право на судовий захист та містить норми, які перешкоджають своєчасному виконанню судових рішень про перерахунок і виплату пенсій.
Також суди зазначили, що Кабінет Міністрів України не має повноважень визначати порядок виконання судових рішень та прийняття Постанови № 821 від 14.07.2025 є втручанням виконавчої гілки влади у судову владу. Є неприпустимим встановлення Кабінетом Міністрів України підзаконним нормативним актом механізму, який створює нову модель погашення заборгованості за судовими рішеннями у сфері пенсійних виплат та відтерміновує виконання цих судових рішень, що є порушенням принципу верховенства права, не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини що державний орган не може посилатись на відсутність ресурсів для виплати боргу, що ґрунтується на судовому рішенні, зміщує баланс від обов`язкового виконання судових рішень у бік виконання за бюджетною можливістю, звужує джерела виплати пенсій на виконання судових рішень до меж бюджетних асигнувань, порушує соціальні гарантії на виплату пенсій у встановленому законом розмірі.
Окремо суди звернули увагу, що Порядком введену таку категорію як «перераховані пенсії за рішенням суду», під якими розуміється різниця між розміром призначеної або перерахованої пенсії на виконання судового рішення та розміром, визначеним пенсійним органом. Видатки на виплату такої різниці здійснюються лише в межах бюджетних асигнувань, а невиплачені суми переносяться на наступний бюджетний період. Тобто навіть після відновлення порушеного права в судовому порядку, особа не набуває права на негайне і повне отримання належної суми пенсії. Застосування Поряду, затвердженого Постановою № 821 від 14.07.2025, призводить до обмеження конституційних прав на соціальний і судовий захист.
Суди дійшли висновку що Постанова № 821 від 14.07.2025 прийнята з порушенням процедури, поза межами повноважень Кабінету Міністрів України, встановлює спеціальний порядок виконання судових рішень, не передбачений законом, суперечить конституційному принципу обов`язковості судових рішень та праву на ефективний судовий захист.
З урахуванням того що постанова Кабінету Міністрів України № 821 від 14.07.2025 фактично встановила додаткові умови і часові параметри для отримання пенсії, за яким особа після відновлення в суді порушеного права не отримує виконання судового рішення, а лише набуває статус одержувача виплати, що здійснюється пропорційно бюджетному ресурсу та очікує коли держава визнає за можливим виділити кошти щоб це право реалізувати, а виконання судового рішення стає надмірно відкладеним або ілюзорним та залежить не від законодавчого імперативу, а від дискреційного рішення органу виконавчої влади про виділення або невиділення коштів, пенсіонери ставляться у нерівне становище в залежності від того коли їм пенсія призначена/перерахована до набрання чинності Постанови № 821 від 14.07.2025, чи після; а також від того як пенсія призначена/перерахована добровільно чи за судовим рішенням.
Оскільки на сьогоднішній день визнана протиправною і нечинною Постанова № 821 від 14.07.2025, відповідач має виплачувати позивачу перераховану пенсію в повному обсязі. Відтак, контроль за виконанням судового рішення має бути продовжений та відповідач має вказати орієнтовний строк виплати заборгованості і які конкретні заходи для цього вживаються.
Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20, в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Наведеного суд першої інстанції не врахував та передчасно виснував про необхідність прийняти звіт відповідача про виконання судового рішення та припинити судовий контроль за його виконанням.
Наявність заборгованості свідчить про те, що рішення суду у справі № 360/1116/25 фактично залишається невиконаним у повному обсязі, а посилання відповідача на особливості бюджетного фінансування та застосування Порядку № 821 не змінюють того факту, що порушене право позивача досі не поновлено, що унеможливлює припинення судового контролю, тим більше з урахуванням того факту, що Порядок № 821 на час апеляційного розгляду справи вже визнано протиправним та нечинним у судовому порядку.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Здійснюючи апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням постанови про встановлення нового строку для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення суду у справі № 360/1116/25.
Також суд враховує, що рішенням Вищої ради правосуддя від 21.05.2026 № 960/0/15-26, зокрема, змінено із 01 червня 2026 року територіальну підсудність судових справ Луганського окружного адміністративного суду шляхом її передачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ураховуючи викладене та приписи статті 381-1, частини першої статті 382 КАС України, суд приходить до висновку, що звіт про виконання судового рішення у цій справі відповідач має подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, якому передано територіальну підсудність судових справ Луганського окружного адміністративного суду.
Вимога апелянта щодо направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду звіту про виконання судового рішення не може бути задоволена, оскільки судом першої інстанції такий звіт вже розглянуто, за наслідком чого прийнято оскаржувану ухвалу.
Згідно з частиною п`ятою статті 382-1 КАС України ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Таким чином, судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі № 360/1116/25 – задовольнити частково.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі № 360/1116/25 – скасувати.
У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07.05.2026 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 – відмовити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 360/1116/25 протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення 17 серпня 2026 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 17 серпня 2026 року.

Головуючий суддя І.В. Пивовар

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко