Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 
(заочне)

Справа №377/462/26 
Провадження №2/377/479/26 

17 липня 2026 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2026 року позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», від імені якого діє представник-адвокат Столітній М.М., через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 16216,27 грн, з яких сума кредиту – 3 650,00 грн; сума процентів за користування кредитом -6 537,15 грн; проценти, нараховані за 83 календарні дні – 6 029,12 грн, а також стягнути судові витрати на оплату судового збору - 2 662,40 грн та на професійну правничу допомогу- 10 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 23 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі- ТОВ «Авентус Україна») та відповідач ОСОБА_1 , зайшовши на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https ://creditplus.ua/ru/documents , ознайомився з Правилами, Паспортом споживчого кредиту та примірником кредитного договору, за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», уклали електронний договір №6397489 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), який підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А9114. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 3 650,00 грн; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту – 18.02.2024, вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3 650,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. Знижена процентна ставка 1,89 % в день застосовується якщо споживач до 25.03.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком або здійснить часткове дострокове погашення кредиту. У період з 23.02.2023 по 26.11.2023 відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 2 179,05 грн, які спрямовані на оплату процентів. Позивачем нараховано проценти за 83 календарні дні (28.11.2023 по 18.02.2024) в межах строку договору, виходячи із 1,99% на суму 6 029,12 грн. 27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу права грошової вимоги за кредитним договором, про що повідомило відповідача на електронну пошту. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає: 3 650,00 грн- за тілом кредиту; 6 537,15 грн- сума процентів за користування кредитом, нараховані за 83 дні ; всього 16 216,27 грн ( а.с.3-11). 
Ухвалою судді від 14 травня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10 червня 2026 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ «Універсал Банк» (а.с.101-103).
Ухвалою суду від 10 червня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено на 26 жовтня 2025 року ( а.с.118-119). 
Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 10 червня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Столітнього М.М., що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким йому направлялась судова повістка, копія ухвали суду від 10 червня 2026 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. 
З огляду на положення частини першої статті 223 ЦПК України, неявка вказаних учасників справи в судове засідання 24.06.2026, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Оскільки в судове засідання 24.06.2026 не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до приписів частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось.
Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). 
Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 23 лютого 2023 року о 15:14:20 ОСОБА_1 ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 паспорт споживчого кредиту (а.с. 97-98).
23 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір № 6397489 про надання споживчого кредиту, який ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9114, 23 лютого 2023 року об 15:14:20, відповідно до п.1.2. якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 33-37).
Відповідно до умов цього договору сума кредиту (загальний розмір) складає 3 650,00 грн, тип - кредит (п.1.3.).
Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.1.4.).
Згідно з п.1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов.
Підпунктом 1.5.1. пункту 1.5. договору передбачено стандартну проценту ставку в розмірі 1,99 % в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору.
Відповідно до п. 1.5.2. договору знижена процентна ставка 1,89 % в день застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 25.03.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку не виконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог, передбачених умовами договору. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі не використання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Пунктами 1.6-1.8. договору передбачені такі умови: мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом- 29653,85 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 27 239,04% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 798,60 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 29 689,65 грн.
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1. договору).
Дати надання кредиту 23.02.2023 або 24.02.2023 ( п.2.2. договору).
Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1. договору ( п. 2.4. договору).
Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом ( п.2.5. договору).
Згідно з п.3.1. договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 5.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розмір та періодичність внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного п. 5.3 договору.
Згідно з п. 5.3 договору, у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі, але не виключено, достроково, або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитними коштами повинні бути сплачені до моменту такого повернення.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним ( п.9.2. договору).
Згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №6397489 від 23.02.2023, яку ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9114, 23.02.2023 15:14:20, сторони погодили, що датою видачі кредиту в сумі 3 650,00 грн є 23 лютого 2023 року. Дати платежу в період з 25.03.2023 по 18.02.2024 визначені почергово через кожні 30 днів. Усього сума платежів за вказаний період складе 29689,65 грн, усього процентів за користування кредитом – 26 039,65 грн ( а.с. 38).
Як видно з інформації ТОВ «Пейтек Україна» № 20231206-17 від 06.12.2023, відповідно до укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 60222-1 від 16 лютого 2022 року, було успішно перераховано кошти, зокрема 23.02.2023 о 15:15:16 на суму 3 650,00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» f069d99d-faae-4082-8c01-193b0938d262, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 34120098, Session ID – 019136289403, призначення платежу – зарахування на карту, маска картки НОМЕР_1 (а. с. 56-58).
Відповідно до інформації №БТ/Е-22606 від 30 травня 2026 року АТ «Універсал Банк», наданої на виконання вимог ухвали суду від 14 травня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку 23 лютого 2023 року здійснено переказ коштів у сумі 3 650,00 грн (а.с. 115-116).
Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості) №6397489 від 23.02.2023, у період з 23 лютого 2023 року по 23 червня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» нараховувало відповідачу проценти за користування кредитними коштами в розмірі стандартної процентної ставки, тобто по 72,64 грн за день, всього на суму 8 716,80 грн. 31 березня 2023 року відповідач здійснив платіж у розмірі 2 179,05 грн, який віднесено на погашення нарахованих відсотків, заборгованість за основною сумою – 3 650,00 грн ( а.с. 17-22). 
ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №870 від 28.02.2017, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг; розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 756 від 28.03.2017 (а.с. 39,41,42).
Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджені наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року та набрали чинності з 10 лютого 2022 року, встановлюють порядок надання фінансових послуг ТОВ «Авентус Україна». Правила розміщені на веб - сайті - інтернет сторінці товариства з доменним ім`ям https://creditplus.ua, яка є частиною Інформаційно - телекомунікаційної системи товариства (а.с. 82-91).
27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) уклали договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з п.1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с. 64-72).
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2. договору факторингу).
Згідно з пунктами 3.2.-3.3. договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором становить 42 461 167,60 грн. Ціна продажу за договором – 1 053 923,86 гривень.
За змістом п. 9.12. договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 12 календарних місяців з дня його укладення. 
На виконання умов договору факторингу №25.11/23-Ф від 27.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перерахувало кошти на рахунок ТОВ «Авентус Україна» на підставі платіжних доручень: № 1811 від 01.12.2023 на суму 400 000,00 грн; № 1810 від 01.12.2023 на суму 400 000,00 грн № 1809 від 01.12.2023 на суму 253 923,86,00 грн ( а.с. 80-81).
Згідно з актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді та акту прийому – передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023, 27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) прийняло реєстр боржників в кількості 4991, після чого з урахуванням п. 1.2 договору факторингу №27.11/23-Ф від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованостей складає 42 461 167,60 грн. Реєстр боржників передано у повному обсязі відповідно до умов договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 ( а.с. 73). 
Як вбачається з витягу реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №6397489 на суму заборгованості 10 187,15 грн, з яких: 3 650,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 6 537,15 грн -заборгованість за процентами (а.с.26-27.)
ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» здійснювало свою діяльність як фінансова установа, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію фінансової установи НБУ від 21.01.2022 ( а.с. 42).
Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 було змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а. с. 52).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого рішенням 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 ( а.с. 45-51).
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 02.12.2025, за ідентифікаційним кодом 44559822 зареєстрована юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вулиця Набережно- Корчуватська, будинок № 27, приміщення 3, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 10.12.2024, та 25.11.2025 1000681070010062201 ( а.с. 60-63).
Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №6397489 від 23.02.2024 не виконав.
Після отримання прав грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №6397489 від 23.02.2024, відповідно до умов договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» донарахувало проценти за період з 18.11.2023 по 18.02.2024 в межах строку договору за процентною ставкою 1,99 % по 72,65 грн в день за 83 дні, всього на загальну суму 6 029,12 грн (а.с. 23-24).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). 
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Пунктом 159 розділу VIII « Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію договору №6397589 про надання споживчого кредиту від 23.02.2023, укладеного ТОВ «Авентус Україна» з ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства – позикодавця, який містить інформацію про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, та особисті дані останнього: ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, адресу місця проживання, номери мобільних телефонів ( а.с. 33-38) 
Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 , вказаних у договорі №6397589 про надання споживчого кредиту від 23.02.2023, матеріали справи не містять.
Для підписання договору ОСОБА_1 використав електронний підпис, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора відповідно до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. 
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Таким чином, договір №6397589 про надання споживчого кредиту від 23.02.2023 укладений ТОВ «Авентус Україна» з ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства – позикодавця шляхом ідентифікації позичальника ОСОБА_1 , зазначення ним своїх персональних даних, та використання останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому.
ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання та надало ОСОБА_1 кредит у сумі 3 650,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений ним у договорі №6397489 про надання споживчого кредиту від 23.02.2023, що підтверджено довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» №20231206-17 від 06.12.2023 (а.с. 56 ) та інформацією АТ «УніверсалБанк» №БТ/Е-22606 від 30 травня 2026 року згідно з якою, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку 23 лютого 2023 року здійснено переказ коштів у сумі 3 650,00 грн. ( а.с. 56-58,114-115). 
Надані на підтвердження цих обставин докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свого обов`язку за договором про надання споживчого кредиту №6397489 від 23.02.2023 щодо надання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 3 650,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку останнього. 
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. 
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно із статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» позивач надав: копію договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»; копії платіжних доручень: № 1811 від 01.12.2023 на суму 400 000,00 грн.; № 1810 від 01.12.2023 на суму 400 000,00 грн. № 1809 від 01.12.2023 на суму 253 923,86,00 грн. про перерахування коштів на виконання умов договору факторингу; копії актів прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 та прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 та витяг з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 , відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №6397489 від 23.02.2023. ( а.с. 26-27,64-73, 80-81).
Доказів того, що договір факторингу оскаржувався у судовому порядку або визнавався судом недійним, у матеріалах справи відсутні, а тому вказаний договір, підтверджує право переходу грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №6397489 від 23.02.2023 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». 
Також позивач надав документи, підтверджуючі зміну назви ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №6397489 від 23.02.2023 виконав. 
Виходячи з викладених обставин, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило найменування на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», до якого за договором факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6397489 від 23.02.2023, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , обґрунтовано просить стягнути з останнього заборгованість у загальному розмірі 16 216,27 грн, яка складається із заборгованості: за основним боргом ( кредитом) в розмірі 3 650,00 грн; за процентами за користування кредитом на загальну суму 12 566,27 грн, а саме: за період з 23.02.2023 по 23.06.2023 у розмірі 6 537,15 грн ( 8 716,80 грн. -2 179,05 грн частково оплачених = 6 537,15 грн) та за період з 18.11.2023 по 18.02.2023 у розмірі 6 029,12 грн, тому позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2 662, 40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, які він поніс у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до частин першої- п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд встановив, що адвокат Столітній Михайло Миколайович надавав позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, ордера про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» АІ №2186280 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №9422/10 ( а.с. 12, 40, 77-78). 
Пунктом 4.1 договору надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 передбачено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. 
Як вбачається із заявки № 1624 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, в рамках укладеного договору №10/12-2024 від 10.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» доручив, а адвокат зобов`язався надати послуги професійно -правничої допомоги у рамках цивільного судочинства у суді першої інстанції ц справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6397489 від 23.02.2023, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , всього 12 годин на загальну суму 10 000 грн. ( а.с. 29-30).
Відповідно до рахунку на оплату № 1624-27/04-2026 від 27.04.2026 ОСОБА_2 , клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підлягає сплаті за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 10 000 грн. ( а.с. 16).
Відповідач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. 
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( див. постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, оскільки вказані витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними з предметом спору, складністю справи та підтверджуються належними доказами. Вказані витрати є фактичними і неминучими, оскільки позивачу необхідна була правова допомога для звернення до суду з позовною заявою для захисту свого порушеного права. 
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сплата позивачем судового збору в сумі 2 662, 40 грн за подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд» підтверджується платіжною інструкцією № 4510 від 27.04.2026 (а.с.1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 2).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258- 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6397489 від 23 лютого 2026 року в розмірі 16 216 гривень 27 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати з оплати судового збору в сумі 2 662 гривні 40 копійок. 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень. 
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вулиця Набережно-Корчуватська, будинок №27, приміщення 2, місто Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складено 17 липня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич