Справа № 361/6030/26 Головуючий в суді І інстанції Червонописький В.С.
Провадження № 33/824/4050/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
за участі секретаря судового засідання ІвковоїД.Л. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП,
у с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858886 від 14.05.2026 складеного інспектором ССОБ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Кальченком Р.С., 14.05.2026 о 08 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , учень 8-В класу, Броварського ліцею 3, Броварської міської ради, пропускав освітній процес без поважної причини, у зв`язку з чим мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 150 СК України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою.
Зазначає, що про розгляд справи не була повідомлена завчасно та не змогла надати докази та пояснення, що спростовують висновки протоколу, яким встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків (зокрема, щодо причин відсутності дитини в ліцеї). 
Ураховуючи наведене просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2026 року про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.
У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та дату та місце розгляду справи, не з`явилася. 
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу («Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Ураховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу.
Переглянувши справу про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 858886 від 14.05.2026 складеного інспектором поліції Кальченком Р.С., слідує, що 14.05.2026 о 08 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , учень 8-В класу, Броварського ліцею 3, Броварської міської ради, пропускав освітній процес без поважної причини, у зв`язку з чим мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Суддя суду першої інстанції, ухвалюючи у даній справі постанову, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є доведеною. 
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками та зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з цим, диспозиція даної норми передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
З огляду на те, що ч.1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №858886 від 14.05.2026, доповідними записками, письмовими поясненнями, характеристикою.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія серії ВАД №858886 від 14.05.2026, складеного працівником поліції, встановлено, що 14.05.2026 о 08 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , учень 8-В класу, Броварського ліцею 3, Броварської міської ради, пропускав освітній процес без поважної причини Тим самим мати, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 . 
В матеріалах справи також містяться доповідні записки асистента вчителя 8-В класувід 31.03.2026, 01.04.02026, 09.04.2026, 24.04.2026 року, відповідно до яких ОСОБА_3 31.03. 2026 та 07.04.2026 пішов з уроку ЗБД і не повернувся, 01 та 08.04.2026 відмовлявся відвідувати корекційно-розвиткові заняття; 09.04.2026 під час повітряної тривоги утік з укриття, на зауваження не реагує; 31.03.2026 прийшов із запізненням на урок, їв на уроці потім грав у телефоні; 24.04.2026 запізнився на урок української літератури на 20 хвилин, на зауваження вчителя почав агресувати і лаятися із вчителем, побув ще 10 хвилин і пішов з уроку.
04.05.2026 року класним керівником 8-А класу ОСОБА_4 було складено доповідну записку на ім`я директора Броварського ліцею №3 ОСОБА_5 з приводу того, що під час перерви (9:20) у кабінеті №301 було зафіксовано паління електронних цигарок учнями 8-В класу, серед яких ОСОБА_3 , який не реагував на зауваження.
Відповідно до відібраних 14.05.2026 року у ОСОБА_1 пояснень інспектором поліції ОСОБА_6 мати не може вплинути на поведінку сина ОСОБА_3 в навчальному закладі; він систематично пропускає навчання, заняття; зі слів вчителів і соцпедагога має незадовільний рівень знань, не навчається в ліцеї та не виконує домашні завдання. При цьому мати зазначає, що вдома ОСОБА_3 допомагає по господарству, а незадовільна поведінка проявляється лише в навчальному закладі.
Відповідно до відібраних 14.05.2026 року інспектором поліції ОСОБА_6 пояснень у класного керівника 8-В класу ОСОБА_9 слідує, що ОСОБА_3 знаходиться на інклюзивній формі навчання, не керований, на уроках порушує дисципліну, курить айкас, може виражатись нецензурною лексикою, може ображати дітей.
Класним керівником також надана характеристика учню 8-В класу ОСОБА_3 , у якій указано, що ОСОБА_3 охайно одягнений, доглянутий, забезпечений необхідним шкільним приладдям та навчальними матеріалами, попри це за час навчання зарекомендував себе не з кращої сторони. Домашні завдання виконує нерегулярно, або взагалі не виконує; рівень успішності - середній та початковий; на уроках неуважний, на зауваження педагогів не реагує, зафіксовані випадки порушення правил поведінки, зокрема куріння під час навчального процесу.
Також у характеристиці відмічено, що мати учня ОСОБА_1 підтримує зв`язок із класним керівником у телефонному режимі та за потреби відвідує школу. Своєчасно реагує на повідомлення, надає відповіді, проте подальше фактичне виконання рекомендацій відсутнє, як і виконання узгоджених домовленостей. З родиною педагогами ліцею систематично проводиться роз`яснювальна та профілактична робота щодо поведінки учня, проте позитивні зміни у поведінці ОСОБА_3 відсутні. 
Дослідивши вказані вище докази та надавши їм належну оцінку, апеляційний суд приходить до висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , а саме мати ухиляється від прищеплювання своєму синові ОСОБА_3 поваги до прав, свобод людини і громадянина.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 150 СК України, ОСОБА_1 , як мати малолітнього сина ОСОБА_3 , зобов`язана виховувати ОСОБА_3 в дусі поваги до прав та свобод інших людей, свого народу, своєї Батьківщини. Поведінка ОСОБА_3 в гімназії свідчить про те, що йому не прищеплюється матір`ю повага до прав та свобод інших людей, що свідчить про її ухилення від такого батьківського обов`язку.
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, дослідив належним чином зібрані докази по справі, надав їм належну оцінку, на підставі чого дійшов обґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові судді суду першої інстанції, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам подій.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 . Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2026 року без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана