Справа № 383/409/26
Номер провадження 2/383/452/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді - Адаменко І.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Ляховецької В.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/409/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-,

ВСТАНОВИВ

У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29.08.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9982471 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно Договору кредиту, кредитодавець надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 8602,8 грн на строк 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,6 % в день та розміром акційних процентів 0,64 % в день, розмір процентів на прострочену позику (користування коштами подан строки Договору) складають 2,7% в день. Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 8602,8 грн шляхом перерахування на картковий рахунок, котрий надано позичальником та міститься в реквізитах Договору позики, що підтверджується відповідною Довідкою про укладення договору (Ідентифікацію) фінансової установи. 10.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №10072020. 13.05.2021 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги №116 за договором факторингу № 10072020, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики № 9982471 від 29.08.2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Таким чином, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 22172,28 грн, з яких: 8602,80 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 13569,48 грн - сума заборгованості за відсотками, які позивач просить стягнути, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн, також вказують, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.05.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ТОВ ФК «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.7). 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від відповідача надійшов відзив, який обґрунтований тим, що 29.08.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 9982471. Відповідно до пункту 2 договору сума позики становила 8 602,80 грн, строк користування позикою 30 днів, процентна ставка 1,6 % на день. Разом із тим 10.07.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор прийняти такі права вимоги та передати клієнту грошові кошти (ціну придбання) за відповідний реєстр у порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідач посилається на положення статті 519 ЦК України, відповідно до яких первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором лише за недійсність переданої вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, якщо інше не встановлено законом або договором. На думку відповідача, необхідною умовою відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, право вимоги за яким передається, що підтверджує дійсність такої вимоги. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Крім того, відповідач зазначає, що права кредитора переходять до іншої особи лише за умови, якщо договір відступлення права вимоги укладено особою, яка на момент його укладення є належним кредитором. Якщо ж договір укладено особою, яка не володіє правом вимоги (зокрема, якщо таке право не існувало або вже було відступлено іншій особі), права кредитора до набувача не переходять. Зазначений правовий висновок викладений у пункті 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 та пункті 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21. З огляду на викладене відповідач вважає, що станом на 10.07.2020, тобто на дату укладення договору факторингу № 10072020, договір позики від 29.08.2020 ще не був укладений, а тому право вимоги за ним не існувало. Відтак відступлення права вимоги за неіснуючим на той момент зобов`язанням суперечить положенням статті 514 ЦК України. Крім того, відповідач звертає увагу, що реєстр прав вимоги № 116, відповідно до якого було передано право вимоги за спірним договором позики, підписано сторонами лише 30.06.2021, тобто після закінчення строку дії договору факторингу, який, за твердженням відповідача, діяв до 31.12.2020. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не довів набуття права вимоги за договором позики від 29.08.2020 та, відповідно, не підтвердив наявність у нього права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . На думку відповідача, на момент укладення договору факторингу сторони не погодили його істотні умови в частині визначення обсягу прав вимоги, які могли перейти до нового кредитора за договором позики, укладеним лише 29.08.2020. Враховуючи, що відступлення права вимоги можливе виключно щодо дійсної вимоги, яка існувала на момент її переходу, відповідач вважає, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не набуло статусу кредитора щодо ОСОБА_1 , що, на його думку, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог (а.с.80-82).Інших заяв чи клопотань не надійшло.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Судом встановлено, що 29 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 9982471 (а.с.10).
Відповідно до п.1. Договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Пунктом 2 Договору позики передбачено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики: 11000,00 грн.; строк користування/строк договору 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,60%, дата надання позики - 29.08.2020, дата повернення позики - 28.09.2020, знижена процента ставка - 0,64 %, понадстрокові проценти - 2,7%. 
Згідно з п.3. Договору позики проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.
Відповідно до п.4. - п.4.2. Договору позики підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначено в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі.
З пункту 5 Договору вбачається, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Крім того, договір укладено в електронній формі із застосуванням електронного підпису (одноразового ідентифікатора), що підтверджує волевиявлення позичальника щодо приєднання до умов договору та Правил.
Відповідачем також підписано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які діяли на момент укладення договору позики (а.с.11-20). Зміст Договору позики містить посилання на зазначені Правила та передбачає, що вони є його невід`ємною частиною. 
Згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Відповідно до п.7.4. - 7.6. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), встановлено, що у Товариства може бути декілька видів Пролонгації. Товариство самостійно визначає, які види Пролонгації доступні Позичальнику. Основними видами Пролонгації є: пролонгація з оплатою Процентів у фіксованому розмірі за конктерний період часу (наприклад, з оплатою Процентів за подовження строку користування Позикою на 7/15/30 календарних днів). Пролонгація з оплатою Процентів на певний строк, який розраховується пропорційно розміру сплачених Позичальником грошових коштів до розміру Процентів за один день користування Позикою, визначеного відповідно до Договору позики та цих Правил. У разі, якщо Позичальник не сплатив Заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, вважається, що позичальник почав користуватися Позикою понадстроково. Позичальник має право подовжити строк користування Позикою необмежену кількість разів.
Суд звертає увагу на висновки, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року під час розгляду справи № 243/6552/20, «що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Договір позики та додатки до нього підписано електронним підписом позичальника, що відтворено шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора DdFFtyP5f8 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 11 Договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін» (а.с.10).
Довідкою про ідентифікацією підтверджується, що ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), з якою укладено договір 9982471 від 29.08.2020 року ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Акцент договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), одноразовий ідентифікатор DdFFtyP5f8, час відправки ідентифікатора позичальнику - 29.08.2020 10:03:59, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - margokoval@ukr.net (а.с.21).
Відповідачем також підписано паспорт позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.10 зворот).
Укладаючи вищевказані договори, сторони вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитні договора шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Проте, відповідач у строки, визначені Договором, свої зобов`язання не виконала, припустившись заборгованості.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Договору позики, позивачем надано довідку ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 02.12.2025 року за №КД-000091035/ТНПП, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», згідно договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року укладеного з компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», здійснило переказ коштів в сумі 11000,00 грн відповідачу ОСОБА_1 29.08.2020 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 , номер платежу 83350ba3-2132-4479-9d7a-a3706313dca5 (а.с.24). 
Також позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №9982471 від 29.08.2020 року, де станом на 12.05.2021 р. сума заборгованості відповідача за основною сумою боргу становить 8602,80 грн та 13569,48 грн - сума заборгованості за процентами. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що відповідач неодноразово внесила оплату за вказаним договором: 29.09.2020 року в сумі 50,00 грн, 29.09.2020 року в сумі 200,00 грн, 29.09.2020 року в сумі 400,00 грн, 29.09.2020 року в сумі 800,00 грн, 29.09.2020 року в сумі 1600,00 грн, 29.09.2020 року в сумі 1600,00 грн та 26.11.2020 року в сумі 2755,19 грн, чим фактично його пролонгувала  (а.с.26-28). 
Також, судом встановлено, що 10 липня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №10072020, відповідно до умов якого за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб (а.с.29-32). 
Згідно з п.1.1. - п.1.2. Договору за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Наступне відступлення Фактором Права вимоги за цим Договором до третіх осіб допускається.
Відповідно до реєстру боржників №116 до договору факторингу №10072020 від 10.07.2020 року до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача  ОСОБА_1 за договором №9882471 від 29.08.2020 року в сумі 22172,28 грн, з яких: 8602,80 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 13569,48 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.33-34).
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За змістом частини першої статті 4 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою.
У пункті 5 частини першої статті 1 Закону № 2664-III зазначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в статті 6 Закону № 2664-III.
Так, за змістом частини першої статті 6 Закону № 2664-III, договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
Крім того, відповідно до пункту 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106) зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляд різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону № 2664-III.
Крім того, у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 48) Велика Палата Верховного Суду додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що стаття 1078 ЦК України чітко визначає, що предметом договору факторингу може бути право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 727/2790/25 (провадження № 61-13862св25) від 07 січня 2026 року.
За таких обставин, безпідставими є доводи сторони відповідача про те, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, адже між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено не договір про відступлення права вимоги, а договір факторингу, предметом якого може бути майбутнє право вимоги.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи встановленими в судовому засіданні доказами суд виснує, що оскільки відповідачем не виконано умови кредитного договору №9982471 від 29.08.2020 року року, тому з відповідача  ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 22172,28 грн, з яких 8602,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 13569,48 грн сума заборгованості за відсотками. 
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Відповідно статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи:
- договір № 02-24 про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «ФК» Профіт - Капітал» в особі директора Запорожченко А.В. та адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ КУРС», особі директора Разумного Є.М. Предмет договору: об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору. Способи та методи надання правничої допомоги обираються Об`єднанням на власний розсуд у межах норм чинного законодавства України з обов`язковим погодженням із Клієнтом (п.1.1. Договору) (а.с.35-38).
- додаткову угоду №1/1 від 01.07.2024 року до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, відповідно якої сторони дійшли згоди щодо доповнення п.3.1. Договору та за Договором про надання правової допомоги, що полягає у вчиенні Об`єднанням дій, передбачених п.1.1.1 цього Договору, Клієнт додатково сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000,00 грн (а.с.39).
- акт №97 прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року укладеного 18.12.2025 року (а.с.40).
- акт №97 прийому - передачі наданої правової допомоги укладеного 24.12.2025 року, відповідно якого вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» надано правничу допомогу клієнту ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відносно 25 боржників, в тому числі і щодо відповідача за кредитними договорами № 9982471 від 29.08.2020 р., розмір винагороди відносно якого становить 7000 грн (а.с.41).
- копію наказу (Розпорядження) №02-К від 28.06.2024 про прийняття на роботу (а.с.42), відповідно до якого адвокат Ушакевич М.П. прийнята на роботу з 01.07.2024 до Адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ КУРС»;
- копію платіжно інструкції в національній валюті від 25.12.2025 №1806 (а.с.43), згідно якої вбачається, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ КУРС» кошти в розмірі 175000,00 грн, призначення платежу: Сплата за послуги правничої допомоги, зг.рах. №97 від 24.12.2025 р. по дог. №02-24 від 01.07.2024 р. Без ПДВ;
- копію довіреності від 31.12.2025 року (а.с.47); 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.05.2019 серія КВ №6416 Ушакевич М.П. та посвідчення адвоката України (а.с.48). 
Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року у справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до змісту п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу, у разі задоволення позову - покладаються на відповідача.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. 
Отже враховуючи, що стороною позивача документально доведено, що ними понесені витрати на правову допомогу, виходячи з встановленого у самому договорі та додатку до нього розмірі, й на думку суду розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу на підставі п п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 7000,00 грн.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» задовольнити повністю. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»  заборгованість за договором позики №9982471 від 29 серпня 2020 року в загальній сумі 22172,28 грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, п.і. 04071.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 17.07.2026 року. 

Суддя І. М. Адаменко