ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1254/24  Номер провадження 22-ц/814/2265/26	Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах Решетилівської міської ради Полтавської області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року по справі за позовом керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави, в особі Решетилівської міської ради Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства Непийпи Леоніда Антоновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних виог щодо предмету спору на стороні відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та права приватної власності, повернення земельної ділянки державі,
В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року керівник Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області звернувся до суду з вказаним позовом , в якому просив:
скасувати наказ в.о. начальника ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №3253-СГ від 31.01.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»,
визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, укладений 11.02.2020 між Сідєльніковим А.Е., який діє по довіреності від імені ОСОБА_1 , та ФГ Непийпи Л.А., зареєстрований в реєстрі за №237; 
скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320283600:00:004:1691, площею 2 га, зареєстроване за ФГ Непийпи Л.А., з одночасним припиненням усіх речових прав на неї; 
скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером №5320283600:00:004:1691; 
зобов`язати ФГ Непийпи Л.А. повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду площею 1,0120 га, що знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, державі в особі Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області.
Вимоги обґрунтовані тим, що наказом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавські області від 31.01.2020 №3253-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га сіножатей, кадастровий номер 5320283600:00:004:1691, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів.
На підставі вказаного наказу 03.02.2020 зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 
11.02.2020 між ОСОБА_3 , який діяв по довіреності від імені ОСОБА_1 , та ФГ Непийпи Л.А. укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки і в цей же день до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691 площею 2 га за ФГ Непийпи Л.А.
Вважає, що набуття права власності на вказану земельну ділянку відбулося з порушенням норм статей 20, 83, 116, 122, 150 ЗК України, ст. 5 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 7, 9 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки рішенням Полтавської обласної ради від 27.10.1994 оголошено Ботанічний заказник місцевого значення «Кут» та розширено відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 04.09.1995 з метою охорони та збереження у природному стані цінної ділянки степової флори, зокрема рябчика російського, занесеного до Червоної Книги України, а 27.05.2001 голова Остап`ївської сільської ради отримав охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного (організованого) ботанічного заказника місцевого значення «Кут» у відповідності до вищевказаного рішення.
26.09.2022 під час огляду території ботанічного заказника місцевого значення «Кут» за участі інженера-землевпорядника встановлено, що частина заказника, у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, розорана та засіяна сільськогосподарською культурою соняшником.
Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691 (частково площею 1,012 га) знаходиться у межах ботанічного заказника місцевого значення «Кут», є територією та об`єктом природно-заповідного фонду України, це унеможливлює набуття на неї права приватної власності.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову суд дійшов висновку про неналежність способу захисту інтересів держави, який не призведе до поновлення порушених прав позивача.

Не погодившись з рішенням суду, Перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах Решетилівської міської ради Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вказує, що обраний спосіб захисту є належним, спрямований на усунення порушень прав власника та повернення спірної земельної ділянки, яка вибула у незаконний спосіб з власності держави, а отже власник має право вимагати її повернення , про що заявлено окрему позовну вимогу у вигляді зобов`язання ФГ ОСОБА_4 повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду площею 1,0120 га, що знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, державі в особі Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно витягу із протоколу №1 зборів членів колгоспу «Промінь Леніна» Великобагачанського району Полтавської області від 05.02.1991, засвідченого головою колгоспу, зборами було ухвалено дати згоду на створення в межах землекористування колгоспу заповідний фонд території зайнятий луками по рябчику російському в урочищі «Кут», площею 120 га без вилучення із землекористування колгоспу «Промінь Леніна».
Рішенням виконкому Остап`ївської сільської Ради народних депутатів від 28.01.1991 прийнято рішення про створення заповідного фонду на території зайнятій луками колгоспу «Промінь Леніна» площею 120 га по рябчику російському в урочищі Кут на перспективу, як ботанічний заказник загальнодержавного значення.
Рішенням 12 сесії 21 скликання Великобагачанської районної ради народних депутатів від 02 лютого 1993 року «Про створення ботанічного заказника «Кут» загальнодержавного значення», організовано на землях КСП «Промінь Леніна» Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району ботанічний заказник «Кут» загальнодержавного значення площею 126 га по відтворенню та збереженню «Рябчика російського». Установлено в заказнику режим, який передбачає обмеження господарської діяльності в таких розмірах, які не принесуть шкоди охоронній території, а саме: випасання худоби; проведення меліоративних і осушувальних робіт; використання ядохімікатів і міндобрив в заказнику і однокілометровій зоні біля нього; заїзд в заказник автотранспорту; розведення багаття та спалювання стерні; збір лікарських рослин та полювання; злив неочищених стоків; відвідування заказника туристами, розбивка палаток, всяке будівництво, розорювання земель. Охорону заказника покладено на Державну інспекцію по охороні навколишнього природного середовища по Великобагачанському району та Остап`ївську сільську Раду народних депутатів.
Відповідно до охоронного зобов`язання, підписаного начальником Держуправління екоресурсів в Полтавській області Проскурнею М.І. 22.03.2001, Остап`ївська сільська рада в особі голови сільської ради Митюка В.Г. дала зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного ботанічного заказника місцевого значення «Кут», у відповідності до рішення Полтавської обласної ради народних депутатів від 27.10.1994 в межах земель Остап`ївської сільської ради, поблизу с. Остап`є, вище річки Хорол, загальною площею 126 га.
Згідно архівного витягу з додатку №2 до рішення Полтавської обласної ради народних депутатів від 27.10.1994, ботанічний заказник «Кут», площею 126 га, який знаходиться на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району, вище гирла річки Хорол, цінність території: місцезростання рідкісних видів рослин, різноманітна фауна, передається під охорону КСП «Промінь Леніна».
Рішенням та архівним витягом з додатку №4 до рішення Полтавської обласної ради народних депутатів від 04.09.1995, ботанічний заказник «Кут», існуюча площа 126 га, пропонується під розширення 37,2 га, загальна площа 163,2 га, місцезнаходження: Глобинський район с. Попівка, передається під охорону Федорівській сільській раді.
Наказом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавські області від 31.01.2020 №3253-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га сіножатей (кадастровий номер 5320283600:00:004:1691) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів.
Згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2020, ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 було продано Фермерському господарству Непийпи Л.А. земельну ділянку з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, загальною площею 2,000 га і в цей же день до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ФГ Непийпи Л.А.
За фактом розорювання земельної ділянки в межах ботанічного заказника місцевого значення «Кут» на території Полтавського району Полтавської області 07.05.2021 у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №42021172070000016 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України.
26.09.2022 під час огляду місця події у межах досудового розслідування по кримінальному провадженню №42021172070000016 території ботанічного заказника місцевого значення «Кут», за участі інженера-землевпорядника, було встановлено, що частина заказника, у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, розорана та засіяна сільськогосподарською культурою соняшником.
Згідно кадастрової зйомки території в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691 частково площею 1,0120 га знаходиться в межах земель природно-заповідного фонду Ботанічного заказника місцевого значення «Кут».
Відповідно до висновку експерта №25563 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 10.04.2024 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за межами населених пунктів, виконаний ФОП ОСОБА_2 , у 2019 році (земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691), не відповідає вимогам земельного законодавства.

Ухвалюючи рішення, суд зазначив, що підстави звернення прокурора до суду є обґрунтованими, разом з тим дійшов висновку, що задоволення позовних вимог в частині скасування наказу в.о. начальника ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку є неефективним способом захисту, а вимога про повернення земельної ділянки площею 1,012 га природно-заповідного фонду є недоведеною з огляду на відсутність доказів її ідентифікації на місцевості та відповідно належності до території ботанічного заказника місцевого значення «Кут».
Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаними висновками суду з огляду на наступне. 

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно ст.ст. 43, 44 Земельного Кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
Відповідно до ст. 45 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України "Про природно-заповідний фонд України".
Природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.
У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
Згідно ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно ст. 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 52 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" (в редакції на момент прийняття рішення про створення ботанічного заказника) на підставі результатів погодження клопотань центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища забезпечує розробку спеціалізованими проектними та науковими установами проектів створення природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, заказників, пам`яток природи, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення.
Розробка проектів створення регіональних ландшафтних парків, заповідних урочищ, а також заказників, пам`яток природи та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва місцевого значення забезпечується органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на місцях.
Частинами 3, 5 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" (в редакції на момент прийняття рішення про створення ботанічного заказника) передбачено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.
Заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва й інші території та об`єкти природно-заповідного фонду, які створюються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонам, що рішення про створення ботанічного заказника місцевого значення «Кут» було прийнято у 1994 році, а в 2003 році затверджено Державним управлінням екології та природних ресурсів у Полтавській області положення про нього.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.
Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Між тим, за фактом розорювання невідомими особами земельної ділянки в межах ботанічного заказника місцевого значення «Кут» 07.05.2021 у ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №42021172070000016 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 197-1 КК України.
Під час огляду місця події 26.09.2022 території ботанічного заказника місцевого значення «Кут», за участі інженера-землевпорядника, було встановлено, що частина заказника, у тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, розорана та засіяна соняшником, а згідно кадастрової зйомки території в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691 частково площею 1,0120 га знаходиться в межах земель природно-заповідного фонду, а саме ботанічного заказника місцевого значення «Кут».
Набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями Земельного кодексу України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено.
Так, матеріалами справи, а саме протоколом огляду місця події, кадастровою зйомкою території в межах Остап`євської сільської ради, висновком експертизи, проведеним в межах кримінального провадження, відповіддю Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської ОВА, доводиться факт належності земельної ділянка з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, частково, площею 1,0120 га до земель ботанічного заказника. 
Між тим, зазначеним письмовим доказам в їх сукупності суд першої інстанції належної правової оцінки не надав та прийшов до помилково висновку про недоведеність позивачем факту накладення спірної земельної ділянки на землі природно-заповітного фонду України. 
Вказані докази по справі не були спростовані відповідачами , які фактично участі в розгляді справи не приймали, в судові засідання не з`являлись та не надали суду доказів на доведення обставин, якими заперечували заявлені прокурором вимоги.
Зокрема представниками відповідачів не заявлялись відповідні клопотання про проведення експертизи для спростування твердження позивача та наданих ним доказів щодо накладення спірної земельної ділянки на землі природно- заповітного фонду, тоді як у справі мається висновок земельно-технічної експертизи та інші докази, які містить інформацію щодо предмета доказування в цивільній справі.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняти до уваги зібрані стороною позивача докази як належні та достатні для встановлення обставини про належність частина спірної земельної ділянки площею 1,0120 га до земель ботанічного заказника місцевого значення «Кут».
При цьому сам факт не розроблення уповноваженим органом проекту землеустрою щодо земельної ділянки, на якій знаходиться ботанічний заказник місцевого значення «Кут» та невнесення до Державного земельного кадастру меж такої земельної ділянки із зазначенням обмежень щодо режиму її використання, не свідчить про відсутність таких обмежень і можливість перебування спірної земельної ділянки у приватній власності, про що виснував у своїх Постановах Верховний суд при розгляді справ з подібними правовідносинами .
Зокрема у постановах від 13 серпня 2019 року у справі № 910/11164/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 911/3315/17, від 16 вересня 2022 року у справі № 752/3090/19 Верховний Суд звертав увагу, що до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, що узгоджується із положеннями частини четвертої статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а неналежне оформлення земельної ділянки не змінює її цільового призначення як віднесеної до земель природно-заповідного фонду і не звільняє органи державної влади від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки.
Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2025 року у справі № 743/1087/23 зазначив, що фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду. При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено. Не розроблення уповноваженим органом проекту землеустрою щодо земельної ділянки, на якій розташований регіональний ландшафтний парк, та невнесення до Державного земельного кадастру меж такої земельної ділянки із зазначенням обмежень щодо режиму її використання, не свідчить про відсутність таких обмежень і можливість перебування спірної земельної ділянки у приватній власності.
Також колегія суддів звертає увагу, що ботанічний заказник місцевого значення «Кут» був створений у 90-х роках минулого століття та його землі були віднесені до земель природно-заповідного фонду до затвердження проєкту землеустрою ОСОБА_1 . Тобто першочергово статус спірної земельної ділянки визначався як землі природно-заповідного фонду зі спеціальним режимом такої території, що унеможливлює її надання у приватну власність як землі сільськогосподарського призначення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2023 року у справі №554/10517/16 (провадження № 14-76цс22) вказала, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов.
За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є саме негаторний позов.
В даній справі позивачем вірно заявлено вимогу про покладення на відповідача ФГ ОСОБА_4 обов`язку по поверненню спірної земельної ділянки, що є ефективним способом захисту та відносить порушені відповідачами права та інтереси держави. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в межах негаторного позову прокурора про зобов`язання ФГ ОСОБА_4 повернути частину спірної земельну ділянку у відання держави в особі Решетилівської міської ради, оскільки формування такої земельної ділянки на території парку проведено з порушенням положень ч.4 ст.83 ЗК України.
Інші заявлені прокурором вимоги не є ефективним способом захисту порушеного права, тому підстави для їх задоволення по справі відсутні. 
За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах Решетилівської міської ради Полтавської області задовольнити частково.
Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства Непийпи Леоніда Антоновича про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та права приватної власності, повернення земельної ділянки державі задовольнити частково.
Зобов`язати Фермерське господарство Непийпи Леоніда Антоновича повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду площею 1,0120 га, що знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером 5320283600:00:004:1691, державі в особі Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 липня 2026 року.
Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин