СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/383/26
Провадження № 2/306/603/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року    м. Свалява 
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовною заявою представника товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» - Шишка Юлії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» звернувся до суду з названим позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" у судовому порядку заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 від 07.09.2025 року в загальному розмірі 51620 грн., яка складається з заборгованості по простроченому тілу у сумі 20000 грн.,з аборгованості по простроченим відсоткам у сумі 19620 грн., заборгованості по простроченій комісії у сумі 2000 грн. та заборгованості по штрафам у сумі 10000 грн. Також просить суд стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн. (супровід претензійно-позовної діяльності у суді першої інстанції). Одночасно у позовній заяві представник позивача зазначає, що докази витрат позивача на правничу допомогу щодо супроводу справи в суді першої інстанції будуть подані після ухвалення рішення суду. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 року суд за клопотанням представника позивача витребував у в "Універсал Банк" інформацію: чи було банком емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту № НОМЕР_1 ; інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку, відкритого у банку станом на 07.09.2025 року: інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 20 000 грн. в період з 06.09.2025 року по 08.09.2025 року; інформацію на чиє ім`я випускалася банківська картка № НОМЕР_1 із зазначенням фінансового номеру мобільного телефону власника, прив`язаної до цієї картки; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 06.09.2025 року по 08.09.2025 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який відправлялася інформація про операції за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 06.09.2025 року по 08.09.2025 року.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові та за наявними у справі доказами, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у усправі (а.с.68-69).
Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення заявлених позовних вимог залишає на розсуд суду (а.с.70). Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Належними та допустимими доказами встановлено, що 07 вересня 2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 з додатками до нього: Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 та Паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 20000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором; п. 1.2. Договору про надання фінансового кредиту тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надано строком на 120 днів. Дата надання кредиту 07.09.2025. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 04.01.2026 року; п. 1.4. Договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 2000 грн. (що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту); п. 1.6. Договору про надання фінансового кредиту кредит надано відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (https://suncredit.com.ua) подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого позивачем було надіслано за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді SMS-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання Договору про надання фінансового кредиту - електронний підпис ОСОБА_2 : НОМЕР_3 .
Відповідно до повідомлення АТ "УНІВЕРСАЛБАНК", наданого на ухвалу суду про витребування доказів за вих.№БТ/Е-13213 від 10.04.2026 року (вх.№3176 від 21.04.2026 року) на ОСОБА_3 банк емітував банківську карту № НОМЕР_4 на яку за період з 06.09.2025 року по 08.09.2025 року було зарахування коштів на суму 10000 грн., фінансовий номер, прив`язаний до картки НОМЕР_5 (а.с.36-37).
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені; ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №16564-09/2025, надавши грошові кошти ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки IPAY вих. №3426_260112153609 від 12-01-2026 року та копією квитанції IPAY про зарахування грошових коштів за №856206230 від 07.09.2025 року (а.а. 14).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»); ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним; п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Позивачем на адресу відповідача, 25.12.2025 року було скеровано повідомлення про повернення кредиту (досудова вимога) з вимогою виконання відповідачем зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 ивід 07.09.2025 року (а.с.18).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки; ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається; ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання; ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів; ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд при розгляді справи встановив, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, а саме повернення кредитних коштів та погашення виниклої заборгованості. 
Із доданого до позову розрахунку суд встановив, що загальний борг відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 від 07.09.2025 року становить 51620 грн., який складається з заборгованості по простроченому тілу у сумі 20000 грн., заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 19620 грн., заборгованості по простроченій комісії у сумі 2000 грн. та заборгованості по штрафам у сумі 10000 грн (а.с.15-17).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №16564-09/2025 від 07.09.2025 року є обгрунтованими та доведеними, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, поскільки фактично отримані та використані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконав вчасно та у повному обсязі.
В стягненні 2000 грн. заборгованості по простроченій комісії необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Тобто, положеннями Закону України «Про споживче кредитування» чітко визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом віднесені комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.07.2022 року у справі №363/1834/17 виснувала, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З вищенаведеної постанови Великої Палати вбачається, що банк (в даному випадку фінансова установа) не вправі встановлювати комісію за дії, які вчиняються з метою встановлення правовідносин, а саме укладення кредитного договору. Оскільки, комісія за надання кредиту/позики пов`язана з встановленням правовідносин у сфері споживчого кредитування, то комісії за надання кредиту не підлягають стягненню.
В стягненні 10000 грн. заборгованості по штрафам необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року за № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені у судовому засіданні докази, обставини справи, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
В частині вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України — у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.
Судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до платіжної інструкції № 5206 від 16.01.2026 року у розмірі 2662,40 грн. (у відповідності до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" у розмірі 2043,47 грн. сплаченого судового збору за подання позову до суду.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 526, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - Усенко Михайла Ігоровича до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44022416) заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №16564-09/2025 від 07.09.2025 року у розмірі 39620 грн. (тридцять дев`ять тисяч гривень шістсот двадцять гривень 00 коп.), з яких: заборгованість по простроченому тілу - 20000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.); заборгованість по простроченим відсоткам - 19620 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.).

У стягненні 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) заборгованості по простроченій комісії та 10000 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) заборгованості по штрафам  - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44022416) суму сплаченого судового збору в розмірі 2043,47 грн. (дві тисячі сорок три гривні 47 коп.).

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
16.07.2026 року.