П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 400/3861/25

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 у справі № 400/3861/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.10.2017 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.10.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 20192 гривні 70 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 “Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
- визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 08.02.2022 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4089 гривень 91 копійка в місяць за період з 01.03.2018 по 08.02.2022 включно у загальній сумі 193 394 гривні 32 копійки відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 “Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.02.2022 по 27.01.2023 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4089 гривень 91 копійка в місяць за період з 09.02.2022 по 27.01.2023 включно у загальній сумі 47382 гривні 64 копійки відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 “Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідачем в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 їй не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби протягом 2016 - 2018 років в Збройних Силах України. На переконання позивача, базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року. Крім того, з 01.03.2018 їй має бути виплачена щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення у розмірі 4089, 91грн. 
Представник відповідача – Військової частини НОМЕР_1 , надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачеві військова частина НОМЕР_1 керувалась листами Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23.06.2018 № 248/1485, які посилаються на роз`яснення Мінсоцполітики від 2015-2016 років. Таким чином, військова частина НОМЕР_1 щодо позивача діяла виключно у правовому полі, дотримуючись вимог законодавства.
Представник відповідача – Військової частини НОМЕР_2 , надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачеві військова частина НОМЕР_2 керувалась листами Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23.06. 2018 № 248/1485, від 31.07.2019 № 0290/М-1178/1054. Отже, бездіяльність військової частини НОМЕР_2 не може бути визнана протиправною, оскільки вона керувалась вказівками старшого начальника - Департаменту фінансів Міністерства оборони України, як того вимагає законодавство, що в свою чергу прямо впливає на позовні вимоги.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 25.05.2026 у справі № 400/3861/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 задовольнив частково. 
Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.10.2017 по 28.02.2018 включно.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.10.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 20192 гривні 70 копійок.
Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 29.01.2020 включно.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4089 гривень 91 копійка в місяць за період з 01.03.2018 по 29.01.2020 включно у загальній сумі 93931,60 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 04.10.2017 по 28.02.2018 включно позивач має право на виплату індексації, із застосуванням базового місяця січень 2008 року, в сумі 20192,70 грн.
Щодо вимог позивача нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 4089,91 грн за період з 01.03.2018 до 08.02.2022, з 09.02.2022 по 27.01.2023 суд зазначив, що оскільки сума збільшення становить менше 4463,15 грн, за період з 01.03.2018 (місяць збільшення посадового окладу відповідно до Постанови № 704) сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачу у фіксованій величині, яка розраховується як різниця між сумою індексації (4463,15 грн) і розміром підвищення доходу (373,24 грн), тобто в сумі 4089,91 грн.
Водночас суд вказав, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.12.2025 у справі № 400/3077/25 позивачу задоволено позовні вимоги в частині здійснення йому перерахунку грошового забезпечення з 30.01.2020 з урахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня календарного року, а відтак, у позивача посадовий оклад збільшиться та правових підстав для нарахування індексації-різниці позивачу з 29.01.2020 немає. Тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю з 30.01.2020 по 08.02.2022 та з 09.02.2022 по 27.01.2023 задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції виснував, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах суми 4089,91 грн щомісячно за період з 01.03.2018 29.01.2020.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення суд першої інстанції зазначив, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
З урахування викладеного суд вказав, що відповідачем щодо спірного періоду дохід у вигляді індексації грошового забезпечення нарахований не був і не виплачувався. Відповідно, за відсутності нарахованого доходу, компенсація такого доходу у зв`язку з порушенням строку його виплати проводитися не могла.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог за період з 30.01.2020 по 27.01.2023, позивач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції помилково виснував про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з 30.01.2020 по 27.01.2023, оскільки посадовий оклад позивача за вказаний період не збільшувався.
Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України, а саме:
- з 04.10.2017 по 06.12.2017 у військовій частині НОМЕР_2 та була зарахована на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ;
- з 07.12.2017 по 08.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 ;
- з 09.02.2022 по 27.01.2023 у військовій частині НОМЕР_2 .
19.01.2025 позивачем направлено заяви до відповідачів з проханням надати повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні та інформацію про виплачену індексацію грошового забезпечення у період проходження військової служби.
Військовою частиною НОМЕР_1 надано лист від 20.02.2025 вих. №154/730/3/73, яким повідомлено позивача, що індексація грошового забезпечення позивачу не виплачувалась, військова частина НОМЕР_1 діяла на підставі законодавства.
Військова частина НОМЕР_2 відповіді не надала.
Вважаючи вищевказані дії відповідача протиправними позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (надалі - Закон №1282-ХІІ).
Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, зокрема, 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
На підставі аналізу вищенаведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ключове питання, яке потребує вирішення в контексті розгляду даної справи, в межах доводів апеляційної скарги, стосується уяснення норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення щодо підстав виплати й розміру так званої «індексації-різниці» за період з 30.01.2020 по 27.01.2023.
Вирішуючи спірне питання колегія суддів виходить з таких міркувань.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
У контексті наведеного, апеляційний суд зазначає, що термін «індексація-різниці» фактично запроваджений Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, як позначення другого виду індексації грошового забезпечення право на яку виникає на підставі абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Як зазначено Верховним Судом у пункті 102 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Верховний Суд у пункті 106 вказаної постанови виснував, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Так, Верховний Суд у пункті 108 тієї ж постанов дійшов висновку, що якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 по справі № 400/3826/21, від 28 серпня 2023 року по справі № 420/17338/22, від 28 серпня 2023 року по справі № 420/17338/22, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України, а саме:
- з 04.10.2017 по 06.12.2017 у військовій частині НОМЕР_2 та була зарахована на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ;
- з 07.12.2017 по 08.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 ;
- з 09.02.2022 по 27.01.2023 у військовій частині НОМЕР_2 .
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідачі не нараховували і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 01.03.2018 до 08.02.2022, з 09.02.2022 по 27.01.2023.
Апеляційний суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Таким чином, з метою встановлення наявності у позивача права на отримання суми індексації-різниці, на думку колегії суддів, варто встановити розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року, суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року та порівняти їх.
Як вбачається з матеріалів справи, грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 7475,04 грн, а в березні 2018 року становило 7848,28 грн. 
Відтак, грошовий дохід позивача збільшився на 373,24 грн.
В свою чергу, необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.
1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. – 373,24 грн. = 4089,91 грн.
Отже, є правильними висновки суду першої інстанції про те, що сума індексації з урахуванням абз. 4,6 пункту 5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачу у фіксованій 4089,91 в місяць.
Разом з цим, за висновками суду першої інстанції, з огляду на задоволення позовних вимог у справі № 400/3077/25 щодо перерахунку грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 у позивачки відбудеться зміна, а саме підвищення посадового окладу, що в свою чергу є підставою для припинення нарахування й виплати індексації-різниці.
Апеляційний суд звертає увагу, що у справі № 400/3077/25 не вирішувалось питання щодо перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача за 2018 рік, яке може вплинути на розмір індексації-різниці грошового забезпечення, для обрахунок якої має значення збільшення грошового доходу позивачки у березні 2018 року порівняно з його грошовим доходом у лютому 2018 року.
Необхідно враховувати, що визначальним для обчислення індексації-різниці є встановлення моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник, а не індивідуального збільшення посадового окладу працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок.
За висновком Верховного Суду, викладеному у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 12.04.2023 у справі №560/13302/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, право на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині виникло саме у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704, та, виходячи із приписів абзаців 4, 6 Порядку № 1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку № 1078.
Відтак, колегія суддів уважає безпідставними посилання суду попередньої інстанції щодо можливого збільшення посадового окладу позивачки з 30.01.2020 з врахуванням судового рішення у справі № 400/3077/25.
Вказана обставина, з урахуванням наведених висновків Верховного Суду, не вплине на право позивачки щодо отримання індексації-різниці, яке є спірним у даній справі, оскільки за змістом абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 індексація-різниця виплачується до наступного підвищення посадового окладу за рішенням Уряду чи до дня звільнення з військової частини.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 19.02.2025 по справі №420/2653/24.
У свою чергу, у період з 01.03.2018 по 27.01.2023 Урядового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців не відбулося, а перерахунок грошового забезпечення за рішенням суду не впливає на нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації за кожний місяць за певний період відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачка має право на виплату їй щомісячної суми індексації-різниці розміром 4089 грн. 91 коп. з 01.03.2018 по 08.02.2022 та з 09.02.2022 по 27.01.2023, оскільки посадовий оклад позивача у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та був визначений постановою Кабінету Міністрів України № 704.
Підсумовуючи вище викладене, у даному випадку наявні правові підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4089, 91 грн копійка в місяць за період з 01.03.2018 по 08.02.2022 включно, у загальній сумі 193 394, 32 грн (4089, 91 грн х 47 місяців = 192225,77 грн.) + (4089, 91 грн / 28 днів х 8 днів = 1168,55 коп.), відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
За наведеного, також наявні підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4089, 91 грн в місяць за період з 09.02.2022 по 27.01.2023 включно, у загальній сумі 47382,64 грн (4089, 91 грн /28 днів х 20 днів = 2921,63 грн.) + (4089, 91 грн х 10 місяців= 40899,10 грн.) + (4089,91 грн /31 х 27=3562,18 грн), відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог щодо індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 у справі № 400/3861/25 в частині часткового задоволення позовних вимог щодо індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 – скасувати.
Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги щодо індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 08.02.2022 включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію-різницю грошового забезпечення 4089 (чотири тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 91 копійка в місяць, за період з 01.03.2018 по 08.02.2022 включно, у загальній сумі 193 394 (сто дев`яносто три тисячі триста дев`яносто чотири) гривні 32 копійки, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 “Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.02.2022 по 27.01.2023 включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію-різницю грошового забезпечення (чотири тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 91 копійка в місяць, за період з 09.02.2022 по 27.01.2023 включно, у загальній сумі 47382 (сорок сім тисяч триста вісімдесят дві) гривні 64 копійки, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 “Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 у справі № 400/3861/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | О.І. Шляхтицький
Судді | | Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик