Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року | справа № 580/5294/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення ОСОБА_1 в довідці № Ф33541/1 від 09.03.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року для перерахунку пенсії, розміру посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/12327/25 від 08.01.2026, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб в редакції, чинній станом на 01.01.2023, та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, вказати розміри посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2024.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/12327/25 відповідач виготовив довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024, проте основні та додаткові види грошового забезпечення перераховані по прожитковому мінімуму станом на 2018 рік.
Представниця позивача вказала, що оскільки виплата інших складових грошового забезпечення військовослужбовців (основних та додаткових) обчислюється від посадового окладу або посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, то, відповідно, для визначення їх розміру має використовуватися саме розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024. Позивач вважає, що оскільки розмір посадового окладу та інших складових у спірній довідці визначений (має визначатися) з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, то саме такий розмір має враховуватися для обчислення розміру в подальшому надбавки за особливості проходження служби.
Ухвалою від 25 травня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
05.06.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що у зв`язку із внесеними змінами Постановою № 481, з 20.05.2023 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з фіксованого розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанова № 704, а не виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, як стверджує позивач. Розміри посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в довідці № Ф33541/1 від 09.03.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2024 визначені згідно з рішенням суду у справі № 580/12327/25, відповідно до вищезазначених норм законодавства України. Оскільки відповідачем на виконання рішення суду у справі № 580/12327/25 вже видано довідку № Ф33541/1 від 09.03.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2024, які повністю відповідають законодавству, то підстав для видачі нових довідок немає.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.
На звернення позивача щодо видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 листом від 01.10.2025 відповідач повідомив про те, що оскільки рішення Кабінет Міністрів України про перерахунок пенсій, призначених за Законом, не приймав, а розміри посадового окладу годувальника позивачки, окладу за військовим званням та інших складових грошового забезпечення розраховані шляхом множення 1762 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт, в ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні підстави для складання запитуваної довідок про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.01.2024 для перерахунку пенсії.
Вказана відмова стала предметом судового розгляду у справі № 580/12327/25.
Рішенням від 08 січня 2026 року у справі № 580/12327/25, яке набрало законної сили 25.02.2026, Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати і надати ОСОБА_1 , зокрема, довідку про його грошове забезпечення станом на 01.01.2024, обчислене згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з урахуванням висновків суду у рішенні.
У вказаному рішенні суд зазначив, що вимога позивача підготувати та надати довідку про розмір його грошового забезпечення станом 01.01.2024, розрахованого відповідно до вимог ст. ст. 9, 43 і 63 ЗУ №2262-XII, положень Постанови КМУ № 704, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік” є необґрунтованою, оскільки у період з 20.05.2023 до 17.06.2025 грошове забезпечення обчислювалося відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 704 з урахуванням посадових окладів та окладів за військовим званням, що чітко визначені у розмірі 1762 грн. Оскільки відповідач відмовив у видачі позивачу довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024, з метою відновлення права позивача на отримання інформації про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 суд вирішив визнати протиправною бездіяльність щодо видачі позивачу довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024, обчисленого згідно з п. 4 Постанови КМУ № 704 та зобов`язати вчинити вказані дії з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.
На виконання вказаного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № ФР33541/1 від 09.03.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року для перерахунку пенсії, у якій складові грошового забезпечення вказав, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 1762 грн.
Дії відповідача щодо визначення в довідці № ФР33541/1 від 09.03.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року для перерахунку пенсії, розміру посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Під час дослідження правомірності дій відповідача у спірних правовідносинах щодо видачі довідки № ФР33541/1 від 09.03.2025, суд зазначає таке.
Суд вище встановив, що вказану довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 видав на виконання рішення суду у справі № 580/12327/25, у якому суд чітко вказав, що у період з 20.05.2023 до 17.06.2025 грошове забезпечення обчислювалося відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 704 з урахуванням посадових окладів та окладів за військовим званням, що чітко визначені у розмірі 1762 грн.
Отже, у спірних правовідносинах під час видачі довідки № ФР33541/1 від 09.03.2025 відповідач діяв відповідно до рішення суду.
Суд зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч. ч. 2 ст. 372 судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. 
Варто зазначити, що незгода позивача із рішенням суду у справі № 580/12327/25 щодо вимог про видачу довідки станом на 01.01.2024 могла бути реалізована шляхом ініціювання апеляційного перегляду вказаного рішення.
З урахуванням вказаного суд доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії, які є предметом позову у цій справі.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для ухвалення рішення по суті спору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судових витрат не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );
2) відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 24.07.2026.

Суддя | Василь ГАВРИЛЮК