Справа № 303/3004/26
2/303/1350/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року        м. Мукачево 

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді   Курах Л.В.
секретар судового засідання  Дорош У.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив суд стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами №1574774 від 17.06.2024 року та №4892007 від 15.08.2024 року на загальну суму 24 802,76 грн. та понесені судові витрати.
Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 01.05.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзиву на позовну заяву не подав.
Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 17.06.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1574774, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надав кредит відповідачу в розмірі 3 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника № НОМЕР_1 , що вказаний ним у договорі, строком на 360 днів із стандартною процентною ставкою 1,5 % в день. Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписаний такий електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С368.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт підтверджується листом ТОВ «Пейтек» про здійснення платежу від 04.04.2025 року на рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1574774 від 17.06.2024 року, станом на 31.03.2025 року  ОСОБА_1 нарахована заборгованість у загальному розмірі 13 965,27 гривень, з яких: 2 181,23 гривень заборгованість по тілу кредиту; 5 955,04 гривень заборгованість по відсотках; 5 829,00 гривень пеня.

31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-06/25, за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором №1574774 від 17.06.2024 року, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та  ОСОБА_1  в розмірі 13 965,27 гривень, з яких: 2 181,23 гривень заборгованість по тілу кредиту; 5 955,04 гривень заборгованість по відсотках; 5 829,00 гривень пеня.
Також судом встановлено, що 15.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 , укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4892007 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «79705».
Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000,00 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредитування. Крім того передбачена знижена процентна ставка в розмірі 1,43 % в день.
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Згідно з п. 3.1. Кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.
Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-3007 від 30.07.2025 року встановлено, що 15.08.2024 року було успішно перераховано кошти в сумі 12 000,00 на карту клієнта № НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 481886745.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №4892007 від 15.08.2024 року, станом на 29.07.2025 року  ОСОБА_1 нарахована заборгованість у загальному розмірі 10 837,49 гривень, а саме 8 846,99 гривень заборгованість по тілу кредиту; 1 990,50 гривень заборгованість по відсотках.
29.07.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-27/25, за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором №4892007 від 15.08.2024 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 в розмірі 10 837,49 гривень, з яких: 8 846,99 гривень заборгованість по тілу кредиту; 1 990,50 гривень заборгованість по відсотках.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.1,ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки  ОСОБА_1 , своїх зобов`язань за кредитними договорами у встановлені строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість по кожному договору, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених договорами.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно із розрахунком заборгованості загальна заборгованість за кредитним договором №1574774 від 17.06.2024 року становить 13 965,27 грн., з яких: 2 181,23 грн. тіло кредиту; 5 955,04 грн. сума заборгованості за відсотками, 5 829,00 грн. пеня та за кредитним договором №4892007 від 15.08.2024 року становить 10 837,49 грн., з яких: 8 846,99 грн. тіло кредиту; 1 990,50 грн. сума заборгованості за відсотками.
Водночас, суд зазначає, що згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому позивачем безпідставно нараховано пеню за кредитним договором №1574774 від 17.06.2024 року в розмірі 5 829,00 грн., а тому в частині її стягнення слід відмовити.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що до стягнення із відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає заборгованість у розмірі 18 973,76 грн., а тому позов слід задовольнити частково.
Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 036,69 грн. (18 973,76 грн. х 2 662,40 грн. /24 802,76 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12, 76-81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість:
- за договором №1574774 від 17.06.2024 року в розмірі 8 136,27 (вісім тисяч сто тридцять шість гривень 27 копійок) гривень, з яких: 2 181,23 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5 955,04 грн. - заборгованість по відсотках;
- за договором №4892007 від 15.08.2024 року в розмірі 10 837,49 (десять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 49 копійок) гривень, з яких: 8 846,99 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1 990,50 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 036,69 (дві тисячі тридцять шість гривень 69 копійок) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код ЄДРПОУ 37616221).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).
Рішення суду виготовлено 17.08.2026 року.

Головуюча     Л.В.Курах