Справа №572/192/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Тарасюк А.М.,
секретаря судових засідань Пінчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1  до Сарненської міської ради, співвідповідача: Дубровицької міської ради Сарненського району, третя особа: Приватний нотаріус Сарненського нотаріального округу Рівненської області Войцехович Оксана Олександрівна про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач  ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Петрика Віталія Віталійовича (ордер на надання правничої допомоги серії АА №1654334 від 11 січня 2026 року) звернулася в суд з позовом до відповідача Сарненської міської ради, співвідповідача: Дубровицької міської ради Сарненського району, третьої особи: Приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу Рівненської області Войцехович Оксани Олександрівни та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_2 на автомобіль марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Позовні вимоги представником позивача мотивовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_2 , маючи намір придбати автотранспортний засіб, звернувся до ТОВ "Бриня Авто", яке здійснює діяльність з надання послуг щодо підбору, придбання та доставки автотранспортних засобів з-за кордону на митну територію України.
10 жовтня 2024 року між ТОВ "Бриня Авто" в особі заступника директора Діденка Р.А., який діяв на підставі Статуту, що виступало Комісіонером з однієї сторони, та ОСОБА_2 , який виступав Комітентом з іншої сторони, було укладено Договір комісії на надання послуг №43677.
Відповідно до умов укладеного Договору комісії на надання послуг №43677 від 10 жовтня 2024 року, Комітент доручав, а Комісіонер зобов`язувався від свого імені, але за рахунок та в інтересах Комітента здійснити певні юридичні та фактичні дії щодо підбору, придбання автотранспортного засобу у третіх осіб та виконання всіх дій, пов`язаних із придбанням автотранспортного засобу та виставленням його власником-продавцем для подальшої реалізації Комітенту. Предметом договірних правовідносин між сторонами було надання послуг щодо придбання легкового автомобіля марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова (VIN) НОМЕР_1 .
30 жовтня 2024 року на виконання умов укладеного Договору комісії ОСОБА_2 передав ТОВ "Бриня Авто" грошові кошти у готівковій формі у розмірі 6050 доларів США за придбання автомобіля, а Комісіонер прийняв вказані грошові кошти. 
24 квітня 2025 року сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору комісії на надання послуг №43677 від 10 жовтня 2024 року, якою сторони погодили виклад пункту 1.5 Договору у наступній редакції: "Комітент передає Комісіонеру додаткові грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, натомість Комісіонер зобов`язується доставити Товар протягом 14 календарних днів з моменту передачі Комітентом вищезазначених грошових коштів. У випадку невиконання Комісіонером взятого на себе зобов`язання, передбаченого цим пунктом, Комітент має право стягнути з Комісіонера всю суму переданих Комітентом Комісіонеру грошових коштів". Усі інші умови Договору залишалися незміненими та чинними.
На виконання умов укладеного Договору комісії на надання послуг ТОВ "Бриня Авто" здійснило підбір та придбання від імені Комісіонера автотранспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Вартість автомобіля відповідно до виставленого Комісіонером документ Forward Export Agreement від 28 жовтня 2024 року складала 3000 доларів США, додаткові витрати покупця становили 484 долари США, що у сукупності складало 3484 долари США. Автомобіль був придбаний у компанії CAI LLC, що підтверджується Forward Export Agreement від 28 жовтня 2024 року, укладеним між компанією CAI LLC (місцезнаходження: 999 Corporate Two Westbrook Corporate Center Suite 500, Westchester, Illinois 60154) та Lyakhovich Igor за адресою доставки: Pryberezhna STR. 32, Lyudinsk, Ukraine.
Придбаний автотранспортний засіб був доставлений на митну територію України та пройшов належне митне оформлення. Факт переміщення автомобіля через митний кордон України та проходження процедури митного оформлення підтверджується митною декларацією №25UA20918003147U0, оформленою 05 травня 2025 року.
Згідно з даними митної декларації, декларантом виступав ОСОБА_3 , власником товару визначено легковий автомобіль марки Ford, модель Edge, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , рік виготовлення 2015, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна 1999 см3, кількість місць 5. Митна вартість автомобіля була визначена у розмірі 3484 долари США.
Згідно з інвойсом, загальна кінцева вартість автомобіля становила 8384 долари США, з яких було сплачено 250 доларів США, а залишок до сплати складав 8134 долари США.
Таким чином, на момент смерті ОСОБА_2 набув права власності на спадкове майно, а саме на легковий автомобіль марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Однак, ОСОБА_2 не встиг за життя звернутися до органів Міністерства внутрішніх справ України для проведення державної реєстрації транспортного засобу та не отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу через настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті сина ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого сина. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83755881 від 27 грудня 2025 року була відкрита спадкова справа №74644031, нотаріусом було зареєстровано заяву про прийняття спадщини за номером у нотаріуса 263/2025.
Проте, приватний нотаріус Войцехович О.О., розглянувши документи, подані ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав, винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль.
Нотаріус у своїй постанові від 27 грудня 2025 року зазначив, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, яких ОСОБА_1 не надано.
Враховуючи, що син позивача при житті набув права власності на автомобіль на законних підставах, придбавши його за власні кошти через укладення Договору комісії на надання послуг, про що свідчать наявні правовстановлюючі документи, проте не встиг зареєструвати транспортний засіб в органах МВС України через передчасну смерть, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом для захисту своїх спадкових прав.
До початку розгляду справи від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Петрика В.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки Просять позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача Сарненської міської ради на розгляд справи не з`явився. Втім, від міського голови Серпенінова Р.П. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Сарненської міської ради за наявними у справі матеріалами.
Від співвідповідача Дубровицької міської ради в особі міського голови Микульського Б.М. напередодні надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради та просить розгляд справи здійснити за наявними матеріалами, проти позовних вимог не заперечують.
Третя особа - приватний нотаріус Сарненського нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О. у поданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Дубровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті значиться с. Філія Синельківського району Дніпропетровської області (а. с. 8 звор.бік).
Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 маючи намір придбати автотранспортний засіб, звернувся до ТОВ "Бриня Авто", яке здійснює діяльність з надання послуг щодо підбору, придбання та доставки автотранспортних засобів з-за кордону на митну територію України.
Так, 10 жовтня 2024 року між ТОВ "Бриня Авто" в особі заступника директора Діденко Р.А., що діє на підставі Довіреності №1 від 04.07.2023, іменований надалі Комісіонер, з однієї сторони, та Ляховичем І.Г., іменований надалі Комітент, з іншої сторони, укладено Договір комісії на надання послуг №43677 (а.с.10-11).
Відповідно до п. 1.1 Договору комісії на надання послуг №43677 від 10 жовтня 2024 року, за цим Договором Комітент доручає, а Комісіонер зобов`язується від свого імені, але за рахунок та в інтересах Комітента здійснити правочини надання послуг щодо підбору, придбання, перевезення та розмитнення автотранспортного засобу.
Строк поставки Товару визначається Сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати 6 (шість) місяців (п. 1.5 Договору).
Пунктом 1.7 Договору визначено, що з метою митного оформлення Товару Комісіонер забезпечує проведення третіми сторонами декларування та розмитнення Товару х подальшим випуском для вільного обігу на митній території України.
Після проведення митного оформлення Товару, за домовленістю Сторін Комісіонер забезпечує сертифікацію та реєстрацію Товару в сервісному центрі МВС (п. 1.9 Договору).
З метою виконання умов даного Договору Комісіонером Комітент відповідно до виставленого Комісіонером рахунку здійснює оплату, що становить 10250,00 грн. на розрахунковий рахунок Комісіонера, вказаний в Договорі, одразу з моменту укладення цього Договору. Підбір, огляд та бронювання Товару здійснюється тільки після оплати платежу (п. 2.2 Договору).
Згідно п. 2.4 Договору, з метою здійснення експедирування, вивантаження, підготовки транзитних транспортних документів та транспортування Товару в пункт доставки Товару, Комітент зобов`язується здійснювати попередню повну оплату з доставки Товару, вартість якої встановлюється третьою стороною (транспортною компанією).
За вимогами п. 2.6 Договору, для проведення декларування та розмитнення Товару з подальшим випуском для вільного обігу на митній території України до моменту прибуття Товару на територію України Комітент сплачує третій стороні визначену нею суму.
За умовами п. 3.1 Договору, підібраний, придбаний, доставлений та розмитнений Комісіонером Товар передається Комітенту за Актом приймання-передачі.
Відповідно до п. 3.3 Договору, Комітент зобов`язаний прийняти Товар не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з моменту отримання повідомлення від Комісіонера про готовність Товару до передачі. Додатковий строк на отримання Комітентом Товару може бути погоджений Сторонами шляхом укладення Додаткової угоди у письмовому вигляді, що являється невід`ємною частиною даного Договору.
30 жовтня 2024 року керуючись нормами чинного законодавства та на виконання вказаного Договору, Комітент оплатив Комісіонеру готівкою у розмірі 6050 доларів США за придбання автомобіля FORD EDGE NSNFNIUM 2FMTK4K92FBB09718., а Комісіонер прийняв вказані грошові кошти, про що уклали Акт прийому-передачі грошових коштів до Договору комісії на надання послуг №43677 від 10 жовтня 2024 року (а.с.11 звор.бік).
24 квітня 2025 року сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору комісії на надання послуг №43677 від 10 жовтня 2024 року, якою сторони погодили виклад пункту 1.5 Договору у наступній редакції: "Комітент передає Комісіонеру додаткові грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, натомість Комісіонер зобов`язується доставити Товар протягом 14 календарних днів з моменту передачі Комітентом вищезазначених грошових коштів. У випадку невиконання Комісіонером взятого на себе зобов`язання, передбаченого цим пунктом, Комітент має право стягнути з Комісіонера всю суму переданих Комітентом Комісіонеру грошових коштів". Усі інші умови Договору залишалися незміненими та чинними (а.с.12).
Отже, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного Договору комісії на надання послуг ТОВ "Бриня Авто" здійснило підбір та придбання від імені Комісіонера автотранспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Вартість автомобіля відповідно до виставленого Комісіонером документа Forward Export Agreement від 28 жовтня 2024 року складала 3000 доларів США, додаткові витрати покупця становили 484 долари США, що у сукупності складало 3484 долари США. Автомобіль був придбаний у компанії CAI LLC, що підтверджується Forward Export Agreement від 28 жовтня 2024 року, укладеним між компанією CAI LLC (місцезнаходження: 999 Corporate Two Westbrook Corporate Center Suite 500, Westchester, Illinois 60154) та Lyakhovich Igor за адресою доставки: Pryberezhna STR. 32, Lyudinsk, Ukraine (а.с. 13 звор.бік - 14).
Придбаний автотранспортний засіб був доставлений на митну територію України та пройшов належне митне оформлення. Факт переміщення автомобіля через митний кордон України та проходження процедури митного оформлення підтверджується митною декларацією №25UA20918003147U0, оформленою 05 травня 2025 року (а.с.12 звор.бік).\
Згідно з відомостями з митної декларації, декларантом виступав ОСОБА_3 , власником товару визначено легковий автомобіль марки Ford, модель Edge, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , рік виготовлення 2015, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна 1999 см3, кількість місць 5. Митна вартість автомобіля була визначена у розмірі 3484 долари США.
Згідно з інвойсом (а.с.15 звор.бік), загальна кінцева вартість автомобіля становила 8384 долари США, з яких було сплачено 250 доларів США, а залишок до сплати складав 8134 долари США.
Однак, як зазначено стороною позивача, ОСОБА_2 за життя не встиг звернутися до сервісного центру МВС України для реєстрації транспортного засобу та не отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях №31/35/14/33-аз/08-2026-36-2026 від 16 січня 2026 року (а.с.17 звор.бік).
Встановлено, що після смерті сина ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83755881 від 27 грудня 2025 року (а.с.9 звор.бік) була заведена спадкова справа №74644031, нотаріусом було зареєстровано заяву про прийняття спадщини за номером у нотаріуса 263/2025.
Проте, приватним нотаріусом Войцехович О.О., після розгляду документів, поданих ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль, про що 27 грудня 2025 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.9).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною 1 ст. 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Водночас, ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Отже, законодавець чітко розмежовує правовий режим виникнення права власності на рухоме та нерухоме майно.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 квітня 2023 року у справі №911/1278/20 (провадження №12-33гс22) вказала, що, як положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статтей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.
Статтею 1011 ЦК України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст. 1018 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 при житті не складав заповідальне розпорядження, у зв`язку з чим, спадкування відбувається за законом.
Відповідно до 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
В силу приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналогічна думка викладена в роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Так, постановою приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О. від 27 грудня 2025 року (а.с. 9) відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, VIN НОМЕР_1 .
Підставою для відмови послугував той факт, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, яких ОСОБА_1 на вказаний автомобіль надано не було.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Згідно із ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.
Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту свого права.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи з передбаченого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Отже, судом з матеріалів справи достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є рідною матір`ю та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в ході судового розгляду не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що відповідач - Сарненська міська рада та співвідповідач - Дубровицька міська рада не оспорюють право позивачки на спадкове майно.
Таким чином, суд дійшов висновку, що отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно позивачка не має можливості, оскільки зареєструвати автомобіль в сервісному центрі МВС України син не встиг через передчасну смерть, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно із ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81-82, 89, 109, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 282, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В: 

ОСОБА_4  до Сарненської міської ради, співвідповідача: Дубровицької міської ради Сарненського району, третя особа: Приватний нотаріус Сарненського нотаріального округу Рівненської області Войцехович Оксана Олександрівна про визнання права власності - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_2 на автомобіль марки Ford, модель Edge, 2015 року випуску, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 14 вересня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Сарненська міська рада, ЄДРПОУ: 04057770, місцезнаходження: 34500, м. Сарни, вул. Широка, буд. 31, Рівненська область.
Співвідповідач: Дубровицька міська рада Сарненського району, ЄДРПОУ: 05390997, місцезнаходження: 34100, м. Дубровиця, вул. Воробинська, буд. 4, Сарненський район, Рівненська область,
Третя особа: Приватний нотаріус Сарненського нотаріального округу Рівненської області Войцехович Оксана Олександрівна, місцезнаходження: 34502. м. Сарни, вул. Широка, буд. 32, Рівненська область.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького 
районного суду:        Тарасюк А.М.