Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 523/23296/25
Провадження № 2/506/302/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17.07.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12386 грн., 
В С Т А Н О В И В:

04.11.2025 року вказана позовна заява надійшла до Пересипського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд».
Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 07.11.2025 року вказана справа направлена для розгляду за підсудністю до Подільського міськрайонного суду Одеської області.
26.12.2025 року справа надійшла до Подільського міськрайонного суду Одеської області.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2026 року справа передана для розгляду за підсудністю до Окнянського районного суду Одеської області.
28.04.2026 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 18.05.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 11.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №00-9898992 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на суму 6325 грн. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши кредитні кошти на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 хх-хххх-0851. 
В подальшому 17.02.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, за умовами якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 15136 грн, з них: 6325 грн – заборгованість за тілом кредиту; 6061 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2750 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). З урахуванням зазначеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором, однак не в повному розмірі, а в сумі 12386 грн (яка, виходячи з вищевказаних складових, складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 6325 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6061 грн), а також судові витрати в сумі 9422,40 грн, з яких 2422,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи /а.с.1-9, 22-24/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. 
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній» /а.с.85/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). 
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
11.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії №00-9898992, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором /а.с.27-29/.
Згідно з п.2.2 кредитного договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1 договору, для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті Кредитодавця https://lehko.credit та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.
За умовами вказаного договору, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 5500 грн, цільове призначення – на споживчі потреби, строк дії кредитної лінії – 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) – 06.08.2025 року (п.п.1.2 – 1.3 договору).
Про цьому, згідно з п.2.8 кредитного договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 11.08.2024 р. Сума Кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5500 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .
Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується матеріалами справи.
Так, згідно з Підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Профітгід» з додатком у вигляді таблиці, в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-714 від 28.07.2023 року та на підставі платіжних інструкцій (замовлень) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішні перекази грошових коштів на рахунки отримувачів. Зокрема: платник - ТОВ «МАКС КРЕДИТ», платіжна інструкція №1250060032, номер транзакції 42339-92357-49104, дата здійснення переказу 11.08.2024 року, сума переказу 5500 грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_2 /а.с.34, 35-37/. 
Крім того, за інформацією, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . Також емітувались інші картки. У долученій до вказаної інформації виписці по зазначеному картковому рахунку наявна інформація про зарахування 11.08.2024 року переказу в сумі 5500 грн /а.с.80, 81/.
Згідно з п.1.6 договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 825 грн, яку позичальник зобов`язався сплатити на умовах, визначених п.3.5 цього Договору.
П.3.5 договору встановлено, що позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії за надання кредиту та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: 06.08.2025р.
Згідно з п.1.5.1 договору, Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії, зазначеної в п.1.3 договору.
Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.14 цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (датою видачі Кредиту) (п.1.5.2 договору).
У разі здійснення позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4 цього договору, до позичальника, як учасника Програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (Знижена процентна ставка) на Стандартну процентну ставку, розмір якої зазначено в п.1.5.2 цього Договору. У випадку невиконання позичальником умов для отримання від кредитодавця індивідуальної знижки, користування кредитом для позичальника здійснюється за Стандартною процентною ставкою, яка зазначена в п.1.5.1 цього договору (п.1.5.3 договору).
При цьому, згідно з п.4.3.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, укладеним 17.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт), в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги /а.с.47-51/.
На підставі вказаного договору факторингу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «МАКС КРЕДИТ», включно і до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, платіжними інструкціями про перерахування коштів за договором факторингу, актом приймання-передачі Реєстру Боржників та Витягом з Реєстру боржників від 17.12.2024 року до вказаного договору факторингу /а.с.20-22, 23, 24, 25/. 
Крім того, за договором факторингу №020425-У, укладеним 02.04.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Юніт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», включно і до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, платіжною інструкцією про перерахування коштів за договором факторингу, актом прийому-передачі Реєстру Боржників та Витягом з Реєстру боржників від 17.02.2025 року до вказаного договору факторингу /а.с.47-49, 50-51, 52, 53/. 
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 
При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: 
- протягом перших 120 днів - 2,5 %; 
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. 
120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день.
Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день.
В подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, наявну станом на 01.10.2025 року.
Враховуючи зазначене, розмір нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитним договором, укладеним з відповідачем 11.08.2024 року на строк 360 календарних днів (до 06.08.2025 року), за період з 11.08.2025 року по 06.08.2025 року не може перевищувати 20072,25 грн, а саме: за період з 11.08.2024 року по 21.08.2024 року – 877,25 грн (5500 грн * 1,45% * 11 днів), за період з 22.08.2024 року по 06.08.2025 року – 19195 грн (5500 грн * 1% * 349 днів). 
Як вбачається з детального розрахунку заборгованості відповідача, складеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на дату укладення договору факторингу розмір заборгованості відповідача складає 12386 грн, з них: заборгованість за основним зобов`язанням /за тілом кредиту/ - 5500 грн, заборгованість за процентами – 6061 грн, заборгованість за комісіями – 825 грн /а.с.54/.
Згідно складеної позивачем виписки з особового рахунку відповідача, станом на 01.10.2025 року розмір заборгованості відповідача складає 15136 грн, з них: заборгованість за сумою кредиту – 6325 грн, заборгованість за процентами – 6061 грн, заборгованість за штрафними санкціями – 2750 грн /а.с.55/.
Заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6061 грн не перевищує розмір відсотків, які можуть бути нараховані за даним кредитним договором з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування» зі змінами, які набули чинності 24.12.2023 року (20072,25 грн).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до умов кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Таким чином, оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягає задоволенню.
Що стосується заборгованості за тілом кредиту, то як вбачається з умов договору відповідачу надано кредит в сумі 5500 грн та на картку відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 5500 грн. Тому заборгованість за тілом кредиту не може перевищувати суму 5500 грн. Вказаний розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджується також детальним розрахунком заборгованості, складеним первісним кредитором /а.с.54/. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 5500 грн, частково задовольнивши позов в цій частині.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 11561 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 5500 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 6061 грн.
У задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.
Крім того, у складеному первісним кредитором детальному розрахунку заборгованості /а.с.54/ наявна також інформація про наявність заборгованості за комісіями в сумі 825 грн, а також за штрафними санкціями в сумі 2750 грн, однак вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями та штрафними санкціями позивачем не заявлено, а суд відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 93,34%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2279,74 грн (2442,40 грн * 93,34%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.
Судом встановлено, що 10.09.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», в особі керуючого бюро – адвоката Соломка О.В., укладено Договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02, за умовами якого Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором /а.с.56, 60/.
Згідно з п.3.3 вказаного договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору. 
Згідно з Додатковою Угодою №25770867253 до Договору про надання правничої допомоги, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №00-9898992 від 11.08.2024 року, за яким боржником є ОСОБА_1 /а.с.57/.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг, Адвокатським бюро на виконання Договору про надання правничої допомоги надано послуги на загальну суму 7000 грн, з них: 5000 грн – складання позовної заяви (2 години), 1000 грн – вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (2 години), 500 грн – підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника (1 година), 500 грн – підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника (1 година) /а.с.58/.
Вартість наданих послуг відповідає вартості послуг, визначених у Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги /зворот а.с.56/.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Вищевказані витрати на правову допомогу, суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Так як позов задоволено частково (на 93,34%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 6533,80 грн (7000 грн * 93,34%).
Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача складає: 8813,54 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору – 2279,74 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу – 6533,80 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, б.Лесі Українки, буд.34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163, рахунок НОМЕР_5 в АТ «Універсал Банк», МФО 322001) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості в сумі 12386 грн задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-9898992 від 11.08.2024 року в сумі 11561 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту – 5500 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 6061 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати в сумі 8813,54 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору – 2279,74 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу – 6533,80 грн). 
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22.07.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко