Головуючий І інстанції: Ширант А.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р. 	Справа № 520/24105/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.01.26 по справі № 520/24105/25
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП 
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Євгенія Жукова “Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень” № 478 від 29 липня 2025 року у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП В Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Євгенія Жукова “По особовому складу” № 1353 о/с від 20.08.2025 року про звільнення інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 20 жовтня 2024 року або на рівнозначній посаді в Національній поліції України;
- стягнути з Департамент патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 серпня 2025 року по час прийняття рішення судом по суті справи;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , на службі в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП або на рівнозначній посаді в Національній поліції України та у частині стягнення з Департамент патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.08.2025 року по час прийняття рішення судом по суті справи у межах суми стягнення за один місяць.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку, відповідач протиправно та необгрунтовано звільнив інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамену патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції “Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень” №478 від 29 липня 2025 року у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції “По особовому складу” № 1353 о/с від 20.08.2025 року про звільнення інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП з 20.08.2025 або на рівнозначній посаді в Національній поліції України.
Стягнуто з Департамента патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.08.2025 по 13.01.2026 у розмірі 75 736 гривень 04 коп.
Допущено рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП з 20.08.2025 або на рівнозначній посаді в Національній поліції України та стягнення на його користь середнього заробітку за вимушений прогул за один місяць у розмірі 15562 гривні 20 коп.
Повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений згідно з квитанцією № 9189-6112-7833-7454 від 31.10.2025.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що при цьому предметом оцінки у дисциплінарному провадженні є не лише сам факт наявності підстав для застосування сили, а й спосіб її застосування, відповідність дій поліцейського службовим інструкціям та вимогам професійної стриманості. 
На переконання представника відповідача, суд першої інстанції фактично звів оцінку дій позивача до перевірки наявності підстав для застосування сили як такої, залишивши поза належною правовою оцінкою питання відповідності способу її застосування встановленим службовим стандартам, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.
Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення здійснено з урахуванням характеру та тяжкості дисциплінарного проступку, факту безпідставного застосування фізичної сили, порушення принципів законності, необхідності та пропорційності, наявності попередніх дисциплінарних стягнень та відомостей службової характеристики. Обране стягнення відповідає принципу індивідуалізації відповідальності та перебуває у межах дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 10.03.2017 прийнятий на службу до Національної поліції України, що вбачається з довідки від 06.06.2025, (Т.1, а.с. 55).
З витягу АРМ 102 № 229040603 (Т.1, а.с. 245) вбачається що 21.04.2025, надійшло повідомлення “Пошкодження майна”. Указане звернення направлено для реагування нарядові. За результатом реагування на вищевказане повідомлення поліцейським Славгородським В. подано електронний рапорт з якого встановлено, що прибувши на місце виклику було виявлено заявника, який повідомив, що конфлікт буде врегульовано самостійно, мирним шляхом без допомоги поліції. Заяв та пояснень не надходило, письмової відповіді заявник не потребує, подія зафіксована за допомогою портативного відеореєстратора. Фото неможливо додати з технічних причин.
Як вбачається із роздруківки із інформаційного порталу НП (HAPS 1331.10.121.228.02.07.2025 10.32.05, система "ARMOR" що особа, яку затримував позивач знаходиться в активному розшуку, як СЗЧ (дезертир) (Т.1, а.с. 246).
Згідно доповідної записки Начальника УПП в Харківській області ДПП від 04.06.2025, - 30.05.2025 надійшов рапорт, зі змістом про те, що шляхом моніторингу інформації, наявної на сервері відеообміну, а саме переглядом відеозаписів, здійснених за допомогою портативних відеореєстраторів працівників УПП в Харківській області ДПП, виявлено факт порушення службової дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме під час події за участю військовослужбовця, що виразилось у порушенні вимог окремих положень законодавства. Просить призначити службове розслідування, (Т.1, а.с.48-49).
Наказом Департаменту Патрульної поліції №1874 від 04.06.2025 призначено службове розслідування у формі письмового провадження, (Т.1, а.с.46-47).
За результатами службового розслідування складено висновок від 03.07.2025 (Т.1, а.с. 88-119), яким встановлено, що 30.05.2025 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт, зі змістом про те, що шляхом моніторингу інформації, наявної на сервері відеообміну, а саме - переглядом відеозаписів, здійснених за допомогою портативних відеореєстраторів працівників УПП в Харківській області ДПП, виявлено прояви порушення службової дисципліни з боку позивача, під час несення служби 21.04.2025 за участю військовослужбовця, що виразилось у можливому порушенні вимог законодавства.
Наказом Департаменту Патрульної поліції від 29.07.2025 №478, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частин четвертої та п`ятої статті 29, частини першої статті 43 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 3, 4, 6, 7 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1.2 розділу І, підпунктів 1, 6, 7, 10 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.11.2018 № 5217, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0005970), інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, (Т.1, а.с.158-160)
Наказом Департаменту Патрульної поліції №1353 о/с від 20.08.2025, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0005970), (Т.1, а.с.11,161).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не підтвердив належними та достовірними доказами сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відображеного у висновку службового розслідування, отже беручи до уваги багаторічний стаж служби у Національній поліції, наявність статусу учасника бойових дій, - застосування до позивача найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції є безпідставним.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон №580-VIII, за приписами частини першої статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
У статті 18 Закону №580-VIII закріплені основні обов`язки поліцейського, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, зміст якої закріплений у статті 64 Закону №580-VIII; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Приписами частин першої та другої статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), у частині першій статті 1 якого визначено, що службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частин першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до частин першої-сьомої, десятої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).
Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
За правилами частин першої та четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.
Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.
Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.
Дисциплінарною комісією Департаменту патрульної поліції Національної поліції України_під час проведення службового розслідування за фактами викладеними у доповідній записці начальника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Віктора Левченка від 04.06.2025 № 6623/41/14/01-2025 вивчено відеозаписи здійснені портативними відеорегістраторами старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 - № 471080, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - № 475002, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - № 470435, встановлено наступне: 
...
- о 22:35:29 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 підходить до ОСОБА_6 та бере його під руку, з метою провести до лавки на якій знаходиться рюкзак військовослужбовця, останній каже, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 - не має права його “дьоргати” (повторює декілька разів);
- у свою чергу о 22:35:49 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомляє, що він зараз застосує до ОСОБА_6 фізичну силу та засоби обмеження рухомості, а саме кайданки, на що ОСОБА_7 обурюється та повідомляє, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не має права на такі дії;
- о 22:35:55 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 світить ліхтариком в очі ОСОБА_8 , який у свою чергу прохає припинити такі дії;
- о 22:35:57 - 22:36:23 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звертається до ОСОБА_6 та прохає показати вміст рюкзака;
- о 22:36:29 21.04.2025 - працівники наряду № 1202 чіпають рюкзак ОСОБА_6 , на що останній повідомляє: “Нет, ребят” та рухає рюкзак ближче до себе;
- о 22:36:34 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомляє, що він зараз застосує фізичну силу;
- о 22:36:59 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звертається до ОСОБА_6 і каже щоб він забирав свій рюкзак та пройшов із ним;
- о 22:37:03 21.04.2025 - з відеозапису вбачається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 силоміць піднімає ОСОБА_6 з лавки та прикладаючи силу до останнього починає його тягти (у цей час ОСОБА_7 починає кричати: “НЕТ”, у свою чергу старший лейтенант поліції ОСОБА_5 озвучує: "тшшш тшшш", з відеозапису у цей час (22:37:25 21.04.2025) вбачається, що відбувається контакт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ;
- о 22:37:28 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 ймовірно намагається або завалити на землю ОСОБА_6 або скрутити руки (встановити що саме в цей час відбувається, не вдається за можливе);
- о 22:37:37 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_10 звертаючись до ОСОБА_6 каже: “Що ти робиш, нападеніє на сотрудника”, у свою чергу ОСОБА_7 починає кричати: “Ти не маєш права” (декілька разів);
- о 22:37:44 21.04.2025 - з відеозапису вбачається, що старший лейтенант наніс удар ОСОБА_8 , також у цей же час ОСОБА_7 починає висловлюватись нецензурно, а саме: “Ти че ах*ел? Ти не маєш права” на адресу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , який продовжує застосовувати фізичну силу;
- о 22:37:52 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомляє, що зараз застосує до ОСОБА_6 кайданки, у свою чергу останній знову повторює декілька разів: “Не маєш права”;
- о 22:38:09 21 04.2025 - на відеозаписі присутній звук вимикання портативного відеореєстратора (зображення мерехтливе, продовжується фізичний контакт, проте що саме відбувається із зображення не видно);
- о 22:38:2 7 21.04.2025- вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться лежачи на землі, за плечі його тримає старший лейтенант поліції ОСОБА_5 (який судячи з положення рук - сів зверху на ОСОБА_6 , який у свою чергу продовжує повторювати: “Не маєш права!!!”);
- о 22:38:33 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_11 . б`є рукою лежачого на землі ОСОБА_6 по обличчю та каже: “Розслабся” (наявний характерний звук та зображення удару, голова ОСОБА_6 відкинулась у ліву сторону, останній каже: “Іщераз...”);
- о 22:38:34 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 потворно б`є рукою характерний звук та лежачого не землі ОСОБА_6 по обличчю (наявний зображення удару, голова ОСОБА_6 відкинулась у праву сторону, на землі після нанесених ударів вбачаються вставні щелепи (зуби), які вилетіли із рота ОСОБА_6 );
- о 22:38:41 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 втретє б`є рукою лежачого не землі ОСОБА_6 по обличчю;
- о 22:38:51 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 підводиться на ноги та каже ОСОБА_8 : “Я сказал, вставай”, на що той каже, щоб він почекав;
- о 22:38:54 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 запитує у ОСОБА_6 : “ ОСОБА_12 прийшов в себе? ОСОБА_13 , що ти зробив інспектору поліції, вставай”, вбачається, що продовжується фізичний вплив, ОСОБА_7 промовляє: “бл*ть та не буду я....”, на цьому зазначений відеозапис завершується;
- о 22:39:15 21.04.2025 - розпочинається наступний відеозапис, із мерехтливим зображенням, проте акустично встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 застосовує до ОСОБА_6 кайданки;
- о 22:39:35 21.04.2025 - вбачається чітке зображення рук ОСОБА_6 за спиною, у цей час старший лейтенант поліції ОСОБА_5 одягає кайданки;
- о 22:39:47 21.04.2025 - із відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться напівлежачи на капоті цивільного транспортного засобу, у цей час старший лейтенант поліції ОСОБА_5 питає у ОСОБА_6 : “Я тебе попереджав?”;
- о 22:40:02 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 знімає з себе світловідбиваючий жилет, знову перепитує ОСОБА_6 про те, чи попереджав він і що ОСОБА_7 хотів йому показати (у цей час хватає напівлежачого на капоті транспортного засобу ОСОБА_6 за комірець кітелю і каже: “Ти алкаш кончений”);
- о 22:40:53 21.04.2025 - вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться без взуття (ймовірно воно злетіло під час сутички);
- о 22:41:23 21.04.2025 - на місце події під`їжджає ще один наряд поліції, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомляє, що ОСОБА_7 порвав йому жилетку і те, що останній СЗЧ;
- о 22:41:45 21.04 2025 - ОСОБА_7 просить дати йому зуби та каже працівникам поліції, що вони можуть на них наступити, на що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 каже: “Я сказал угомонись, чи ти нічо не поняв?”;
...
Дослідивши відеозапис з нагрудної камери напарника позивача ОСОБА_3 , дисциплінарна комісія встановила, що вони в цілому узгоджуються з відеозаписами зафіксованими за допомогою портативного відеореєстратора № 471080, проте з іншого ракурсу зафіксовані більш детальні обставини події, а саме:
- о 22:37:44 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 стоїть навпроти ОСОБА_6 та наносить удар правою рукою в область живота останньому;
- о 22:38:18 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_5 тримаючи ОСОБА_6 за руку, застосував спеціальний прийом боротьби та кинув військовослужбовця через плече на землю;
- о 22:38:30 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_10 повідомляє про те, що ОСОБА_7 зірвав з нього портативний відеореєстратор, після чого закриває його рукою (однак на відеозаписі вбачається, що портативний відеореєстратор весь час був закріплений на форменому одязі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 );
- о 22:38:49 21.04.2025 - старший лейтенант поліції ОСОБА_10 прибирає руку з портативного відеореєстратора, в цей час на відеозаписі вбачається, що ОСОБА_7 лежить на землі, а старший лейтенант поліції ОСОБА_5 стоїть над ним та вимагає встати на ноги.
Додатково, досліджено відеозаписи здійснені за допомогою портативного відеореєстратора № 470435, який 21.04.2025 перед початком несення служби отримано старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , з яких встановлено наступне:
- о 22:41:35 21.04.2025 - чути звук увімкнення портативного відеореєстратора, на місці події вбачаються працівники наряду № 1202 та ОСОБА_7 , який перебуває в кайданках біля цивільного транспортного засобу, у цей час за комірець кітелю, його тримає лейтенант поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 повідомляє прибувшим працівникам наряду № 1203, що військовослужбовець - СЗЧ, останній у цей час постійно наголошує на тому, щоб йому повернули зуби;
- о 22:47:23 21.04.2025 - працівники наряду № 1203 сідають у службовий транспортний засіб та спілкуються між собою, з розмови встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_15 не розуміє для чого викликали допомогу, якщо зі слів останнього: “Ян скрут їв його, як цуценя”;
- о 22:47:53 21.04.2025 - наряд № 1203 залишає місце події.
Колегія суддів також ознайомилася з усіма наявними в матеріалах справи відеозаписами та звертає особливу увагу, що ОСОБА_7 , напротязі всих подій агресивної поведінки, яка б потребувала застосування заходів фізичного впливу з боку поліцейських, не виявляв.
Відповідно до статті 29 Закону України “Про Національну поліцію”, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для збезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід завтосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком службового розслідування, що 21.04.2025 обраний поліцейський захід у вигляді застосування фізичної сили та спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 до військовослужбовця ОСОБА_6 не був необхідним та пропорційним, оскільки під час дослідження відеозаписів здійснених за допомогою портативних відеореєстраторів вбачається, що останній не чинив своїми діями активного опору працівникам поліції, не створював загрози оточуючим та працівникам поліції та не погрожував настанням з його боку будь-яких негативних наслідків.
Доводи уточненого позову ОСОБА_2 про те, що застосоване ним "долонне торкання до обличчя" мало на меті привести особу до тями та припинити її неконтрольовані дії, колегія суддів відхиляє як безпідставні.
З досліджених відеозаписів убачається, що зазначені твердження не відповідають фактичним обставинам справи. 
Більше того, відеозаписи свідчать, що внаслідок взаємодії долоні позивача з обличчям ОСОБА_6 , у останнього з ротової порожнини випав з`ємний зубний протез, що спростовує доводи позивача щодо характеру та мети застосованого ним фізичного впливу.
Проаналізувавши наявні матеріали службового розслідування та норми права, якими врегульвано спірні правовідносини, дослідивши надані відеозаписи з бодікамер, колегія суддів погоджується з висновком дисциплінарної комісії відповідача, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку, який полягає в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частин четвертої та п`ятої статті 29, частини першої статті 43, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 3, 4, 6, 7 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1.2 розділу І, підпунктів 1, 6, 7, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора поліції.
Щодо обраного виду стягнення та пропорційності.
В постанові від 23 листопада 2023 у справі № 420/14443/22 Верховний Суд зазначив, що, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Законом України “Про внесення змін до законів України “Про Національну поліцію” та “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану” від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V “Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану”.
Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022.
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Відповідно до частини першої статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
У справах № 420/14443/22, № 260/5566/22, від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, у постановах від 21 вересня 2023 року у справі № 160/8030/22, від 23 листопада 2023 року у справі № 420/14443/22 та від 08 лютого 2024 року у справі № 160/11195/23, від 21 березня 2024 року у справі № 420/16074/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Суд першої інстанції у рішенні зазначив, що відповідно до службової характеристики позивача від 03.04.2025, за час проходження служби ст. лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивного боку, а саме як професійний працівник, здатний приймати правильні рішення у складних ситуаціях. Добре знає нормативно-правову базу, що регламентує діяльність Національної поліції та суворо дотримується її вимог. ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків ставиться відповідально. (Т.1, а.с.45).
Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги надану відповідачем інформацію, відповідно до якої, колегією суддів встановлено:
1. Наказом УПП в Харківській області ДПП від 18.03.2025 № 147 “Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії” проведено службове розслідування за фактом недотримання вимог Інструкції № 1026 під час несення служби 04.02.2025 та залишенні без нагляду виданої для несення служби автоматичної вогнепальної зброї АКС-74У.
За результатами службового розслідування, наказом УПП в Харківській області ДПП від 15.05.2025 № 74 “Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення” до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани;
2. Наказом УПГІ в Харківській області ДПП від 19.08.2024 № 410 “Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії” проведено службове розслідування за фактом не вжиття заходів для відведення та припинення протиправних дій старшого сержанта поліції ОСОБА_17 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_18 та застосував фізичну силу, що не було необхідним та пропорційним у ситуації, яка склалася.
За результатами службового розслідування, наказом ДПП від 10.10.2024 № 588 “Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення” до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження;
3. Наказом УПП в Харківській області ДПП від 02.08.2024 № 378 “Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії” проведено службове розслідування за фактом порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що призвело до скасування судом протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За результатами проведення службового розслідування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 було попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни;
4. Наказом УПП в Харківській області ДПП від 22.07.2024 № 365 “Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії” проведено службове розслідування за фактом порушення вимог Інструкції № 1026 під час несення служби.
За результатами проведення службового розслідування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 було попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни.
Таким чином, старший лейтинант поліції ОСОБА_5 протягом несення служби в УПП в Харківській області ДПП допускав порушення службової дисципліни, за що притягався до дисциплінарної відповідальності.
Отже, доводи позивача, що в спірних правовідносинах відповідач не міг застосувати до нього відразу найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ґрунтуються на неправильному розумінні ст.ст. 19, 29 Дисциплінарного статуту.
Таким чином, враховуючи той факт, що дії позивача свідчать про його безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог законодавства України, наказів Національної поліції України, Присяги працівника поліції та є проявом неправомірної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції, що є несумісним із подальшим проходженням служби, приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції), відповідач діяв в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а суд не вправі втручатися в дискреційні повноваження відповідача в умовах воєнного стану, спрямовані в тому числі на забезпечення загальної дисципліни у Національній поліції.
На переконання колегії суддів, матеріалами службового розслідування підтверджено факт грубого порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який під час несення служби в нічну зміну з 21.04.2025 по 22.04.2025 свідомо та умисно допустив порушення прав і свобод ОСОБА_9 шляхом побиття останнього, застосуванні до нього фізичної сили, яка не була необхідною та пропорційною в ситуації, яка склалася.
Вказані дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 вказують на порушення особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського та свідчать про ігнорування вимог законодавства України, що несумісне зі змістом Присяги працівника поліції та підриває авторитет правоохоронних органів в суспільстві.
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 року по справі № 520/24105/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 по справі № 520/24105/25 скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   В.В. Катунов