Справа № 204/11168/26
Провадження № 1-кп/204/1079/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 , 
обвинувачених – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22026040000001976 від 07.09.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, неодруженого, маючого на утриманні батька ОСОБА_9 , який є особою з інвалідністю 2-ї групи, працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними Указами Президента України правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною 2 вказаної статті Закону, передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з пунктом 3 ч. 3 вказаної статті Закону, військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не пізніше 08.07.2026, достовірно знаючи про дію на території України правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що військові частини комплектуються для відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації та для захисту державного устрою України, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не раніше 10.07.2026, розробили схему вивезення військовослужбовців Збройних Сил України з військових частин з метою їх ухилення від несення військової служби.
Відповідно до розподілених ролей, Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, підшукував військовослужбовців Збройних Сил України чи інших військових формувань, які бажають самовільно залишити військову частину, місце служби, або здійснити дезертирство, а також з числа їх близьких родичів чи знайомих, та пропонував за грошову винагороду безпечно вивезти такого військовослужбовця з військової частини або місця дислокації. Після отримання грошових коштів та відомостей про особу, яку необхідно безпечно вивезти, Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, передавав відомості про таку особу ОСОБА_6 , який забезпечував безпосереднє виконання спільного злочинного умислу, передаючи відповідні відомості виконавцю - ОСОБА_5 , який повинен був зустрітися з такою особою у заздалегідь оговорений час та координатах, після чого прибував на автомобілі до визначеного місця та здійснював транспортування зацікавленої особи оминаючи блокпости та використовуючи інші засоби конспірації.
Так, Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, 10.07.2026, перебуваючи у своєму кабінеті в Комунальному некомерційному товаристві «Дніпропетровській обласний спеціалізований центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 111, під час розмови з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (анкетні дані змінено на підставі ст.ст. 2, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») запропонував останньому за грошову винагороду у розмірі 7000 доларів США вивезення військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України старшого сержанта ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з території вказаної військової частини (місцезнаходження військової частини НОМЕР_2 не розголошується у зв`язку з воєнним станом) на що ОСОБА_10 , надав свою згоду.
Під час заздалегідь оговореної зустрічі 03.08.2026 ОСОБА_10 та Особи матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, в м. Дніпро на ж/м. Сонячний, на вул. Маршала Малиновського у безпосередній близькості до фонтану «Закоханих», ОСОБА_10 , діючи під контролем прокурора, передав грошові кошти у сумі 315 000 (триста п`ятнадцять тисяч) гривень Особі, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, за організацію вивезення ОСОБА_11 з території вищевказаної військової частини, а Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, в свою чергу, дізнався у ОСОБА_10 інформацію щодо місця дислокації та засоби зв`язку ОСОБА_11 , яку в подальшому передав ОСОБА_6 для організації такого вивезення. 
Цього ж дня, ОСОБА_6 передав вищезгадану інформацію ОСОБА_5 , який безпосередньо повинен був забрати ОСОБА_12 з вищевказаної військової частини та відвезти у заздалегідь оговорене місце – біля АЗС «WOG» на території проїжджої частини автомобільної дороги Дніпро-Донецьк, неподалік від м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.
04.08.2026 о 12 год. 00 хв., ОСОБА_12 прибув на заздалегідь узгоджену ділянку місцевості поруч з місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 , а саме у безпосередній близькості до відділення «Нової пошти» (місцезнаходження не розголошується у зв`язку з воєнним станом), що знаходиться поруч з його військовою частиною, куди в подальшому на транспортному засобі FORD Fussion, д.н.з. НОМЕР_3 , прибув ОСОБА_5 , та посадив його в машину. 
Після чого, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_12 являється діючим військовослужбовцем та на теперішній час проходить військову службу, реалізуючи спільний злочинний умисел, бажаючи довести його до кінця, використовуючи вищезгаданий транспортний засіб, використовуючи маршрут руху, де відсутні блокпости та здійснюючи інші засоби конспірації, здійснив транспортування ОСОБА_12 з вищевказаної ділянки місцевості до місця висадки – території проїжджої частини автомобільної дороги Дніпро-Донецьк, неподалік від м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, біля заправної станції «WOG», виконавши попередні домовленості.
Таким чином, Особа, матеріали відносно якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, організували та реалізували схему перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань шляхом самовільного залишення військовослужбовцями військових частин та місць служби або здійснення ними дезертирства, чим підірвали обороноздатність Держави та перешкоджали законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Дії ОСОБА_5 , які виразилися у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. 
Дії ОСОБА_6 , які виразились у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. 
07 вересня 2026 року, між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, з додержанням наступних вимог.
Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Також, сторони угоди дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується давати викривальні покази щодо інших учасників кримінального правопорушення.
Сторонами угоди визначено та узгоджене покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, яка обтяжує покарання – вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, на утриманні ОСОБА_6 перебуває батько - ОСОБА_9 , який є інвалідом 2 групи, ОСОБА_6 є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_4 від 01.07.2015), обвинуваченим перераховано на потреби Збройних сил України 100 000 (сто тисяч) гривень (квитанція № 0.0.5031737271.1 від 04.09.2026 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), сторони дійшли згоди про призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України – у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.
Крім того, 07 вересня 2026 року, між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, з додержанням наступних вимог.
Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Також, сторони угоди дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується давати викривальні покази щодо інших учасників кримінального правопорушення.
Сторонами угоди визначено та узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання – щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, яка обтяжує покарання – вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, ОСОБА_5 є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, ним перераховано на потреби Збройних сил України 100 000 (сто тисяч) гривень (квитанція № 0.0.5031739831.1 від 04.09.2026 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), сторони дійшли згоди про призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України – у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні кожен окремо пояснили, що права, надані їм законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміють; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнані; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до них у разі затвердження угоди з ними узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання вони взмозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнають, у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченими у їх вчиненні.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статей 468-469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цих угод дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказані угоди та призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні угод дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказані угоди та призначити обвинуваченим узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Кримінальне правопорушення, у вчинені якого  ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , беззастережно визнали себе винними, згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угод про визнання винуватості між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дій, які виразились в умисному перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, які вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 , скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 , скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта: за проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №СЕ26-433/Л/3/1 від 24 серпня 2026 року у розмірі 5776 грн. 32 коп. 
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2026 року між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_6  звільнити від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_6  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2026 року між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_5  звільнити від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №СЕ26-433/Л/3/1 від 24 серпня 2026 року у розмірі 5776 (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 32 коп.

Речові докази: 
- мобільний телефон марки iPhone 17 Pro темно-синього кольору, пристрій для відстрілу патронів травматичної дії марки «Беркут» калібру 9 мм, на затворній рамі якого наявне маркування НОМЕР_5 , а також два магазини, споряджені патронами травматичної дії, загальною кількістю 16 (шістнадцять) штук – повернути ОСОБА_5 ; 
- мобільний телефон IPhone 16 pro, IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 з сім картками мобільних : операторів НОМЕР_8 та НОМЕР_9 – повернути ОСОБА_9 
- мобільний телефон IPhone 16 pro, IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2: НОМЕР_11 з сім картками мобільних операторів НОМЕР_12 та НОМЕР_13 – повернути ОСОБА_13 . 

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.114-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя          ОСОБА_1