ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/6222/26
провадження № 2/753/8957/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі: 
головуючої судді Котенко Р. В., 
за участю секретаря судового засідання Бойко К. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
представник позивача, адвокат Бабур Олеся Петрівна звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 15 грудня 2017 року між сторонами був укладений шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу представник позивача зазначає те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, ведення домашнього господарства, а також характери. Спільне проживання вкрай некомфортне, а стосунки напружені та неприязні, що негативно відображається на моральному та емоційному стані дитини, яка позбавлена спокійної та наповненої злагодою сімейної атмосфери, оскільки між сторонами відсутні почуття довіри, взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. На глибоке переконання позивачки збереження шлюбу не є можливим та суперечить її інтересам та інтересам дитини.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.
25 травня 2026 року від представника позивача, адвоката Бабур Олесі Петрівни до суду надійшла заява про усунення недоліків позову. 
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання, яке призначене на 20 липня 2026 року.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином.
08 червня 2026 року від відповідача до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, в якій останній також просив суд розглядати справу без його участі.
20 липня 2026 року від представника позивача, адвоката Бабур Олесі Петрівни до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій остання також підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. 
Беручи до уваги, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін про судове засідання, тобто їх явка є не обов`язковою, враховуючи подані представником позивача та відповідачем заяви, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 398. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_5 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини позивача та відповідача не є можливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.
Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.
Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).
Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 грудня 2017 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 398- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Р. В. Котенко