Справа № 539/2301/26
Провадження № 2/539/1954/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

УСТАНОВИВ: 
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивачка) через свого представника – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича (адреса: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця В.Зайцева, будинок №4, офіс №18, РНОКПП НОМЕР_2 ) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок №1, корпус №28, ЄДРПОУ 35234236) (далі – відповідач 1), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівн а(адреса: 01133, місто Київ, вулиця Л. Первомайського, будинок №9, офіс №1) (далі – нотаріус), приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна (адреса: 36039, місто Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок №56-а, РНОКПП НОМЕР_3 ) (далі – приватний виконавець) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд: 
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни №8405 від 25 травня 2021 року щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35234236) заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року у сумі 32 766,44 грн.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з мобільного застосунку «Дія» їй стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження №67628249.
Жодних листів від приватного виконавця, в яких містилась би інформація про наявне виконавче провадження позивач не отримувала.
Після звернення за правовою допомогою їй стало відомо, що виконавче провадження №67628249 було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса.
На запит адвоката приватним виконавцем було надано відповідь та встановлено наступне: 11 червня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Дельта-Банк» було укладено кредитний договір №004-09267-110607, за умовами якого позичальнику було надано кредит.
Правонаступником АТ «Дельта-Банк» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №40-К від 06 жовтня 2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено нотаріальний напис №8407 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року в розмірі 32 766 грн 44 коп.
В подальшому приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження №67628249.
У зв`язку із припиненням діяльності приватного виконавця Райди Олександра Сергійовича, виконання вказаного виконавчого провадження було передано приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніні Вікторівні. 
В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на всі рахунки боржника.
Оскільки позивачем не отримувалось жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позову.
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.
Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не надіслав, у процесуальних документах у цій справі своєї позиції щодо заявлених вимог не висловив.
17 червня 2026 року до суду від представника позивачки надійшли додаткові пояснення по справі, у яких зазначено, що вимоги є правомірними, а витрати на професійну правничу допомогу – співрозмірні із обсягом наданих послуг.

Заяви, клопотання учасників справи
15 червня 2026 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Також відповідач просив розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відмовити ОСОБА_1 у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
20 липня 2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, просить суд задовольнити позов.

Процесуальні дії у справі
18 травня 2026 року за заявою позивача судом було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №8407 від 25 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення на користь стягувача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника - ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року у сумі 32 766,44 грн.
Ухвалою від 28 травня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, судове засідання призначив на 21 липня 2026 року.
У судове засідання, призначене на 21 липня 2026 року, учасники справи не з`явилися.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
11 червня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Дельта-Банк» було укладено кредитний договір №004-09267-110607, за умовами якого позичальнику було надано кредит (а.с.18)
Правонаступником АТ «Дельта-Банк» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №40-К від 06 жовтня 2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено нотаріальний напис №8407 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року у сумі 32 766 грн 44 коп (а.с.23).
22 листопада 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження №67628249 (а.с.20), виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.21) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.22),
10 лютого 2026 року у межах указаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника – позивача (а.с.34).
Отже, суд встановив, що між позивачкою та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані з примусовим стягненням заборгованості позивачки за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про нотаріат» (далі – Закон про нотаріат), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі – Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі – Порядок вчинення нотаріальних дій) станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись із відповідачем, який стягнув із позивачки кошти за виконавчим написом нотаріуса, який слід визнати таким, що не підлягає виконанню, позивачка звернулася із цим позовом до суду.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.

Норми права, які застосував суд
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно частиною першою статті 39 Закону про нотаріат порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону про нотаріат).
Частиною першою статті 88 Закону про нотаріат передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (в редакції діючій на час вчинення оспорюваного виконавчого напису).
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. (підпункт 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій).
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки слід задовольнити з огляду на таке.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.
Указана позиція суду узгоджується із висновки, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).
З аналізу вимог статті 87 Закону про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій суд вбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Переліком.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.
Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: пункт 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.
Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21).
Таким чином, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно станом на дату вчинення виконавчого напису (25 травня 2021 року) мали подаватися: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Указана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Як було зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, кредитний договір позивачкою було укладено з ПАТ «Дельта Банк», який на підставі договору факторингу відступив право вимоги за ним ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Відповідно до положень статті 175 ЦПК України визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц).

Щодо ухвали суду про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Як було зазначено вище, ухвалою суду від 18 травня 2026 року у справі №539/2301/26 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №8407 від 25 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення на користь стягувача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника - ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року у сумі 32 766,44 грн.
Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
З урахуванням наведеного заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою суду від 18 травня 2026 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо судового збору суд зазначає таке.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка під час подання позову через систему «Електронний суд» сплатила судовий збір у сумі 1064,96 грн, що підтверджується квитанцією № F77E-819M-QUUE від 26 травня 2026 року Національного платіжного сервісу, ідентифікатор платіжного пристрою К2500001 (а.с.1) та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 27 травня 2026 року (а.с.35).
Крім того, позивачкою сплачено судовий збір під час подачі заяви про забезпечення позову у сумі 532 грн.48 коп, що підтверджується квитанцією № ZD5R-6934-M76E від 15 травня 2026 року Національного платіжного сервісу (а.с.25).
Оскільки суд задовольняє заявлені вимоги, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача.
Що стосується витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: витрат на правову допомогу суд зазначає таке.
Позивач, серед іншого, заявив вимогу щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат було надано до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги від 01 травня 2026 року, Додатковий договір від 01 травня 2026 року до договору про надання правової допомоги від 01 травня 2026 року (далі – Договір) (а.с.10), рахунок №17320 від 21 травня 2026 року на суму 5000, 00 грн, акт №17320 від 21 травня 2026 року про надані послуги (далі – Акт) (а.с.11).
15 червня 2026 року до суду від представника відповідача надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу з урахуванням того, що заявлений розмір не співрозмірний обсягу наданих послуг.
Зі змісту наданих документів вбачається, що вартість правових послуг складає 5 000 (п`ять тисяч ) гривень 00 копійок.
Проаналізувавши Договір та Акт, суд дійшов висновку про те, що витрати на правничу допомогу слід зменшити з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається із змісту Договору, Додаткового договору та Акту про надані послуги, послуги адвоката оплачуються позивачем та становлять 5 000,00 грн. 
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що види робіт, зазначені у Акті, мають не обґрунтовано завищену вартість, з огляду на складність справи, зміст позовних вимог є стандартизованим та обсяг документів, доданих до позовної заяви) та фактично виконаній адвокатом роботі (наданих послуг), часові, витраченому на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи, сталою правовою позицією і безумовно є завищеними, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Під час визначення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтею 18 Цивільного кодексу України, статтями 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни №8405 від 25 травня 2021 року щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35234236) заборгованості за кредитним договором №004-09267-110607 від 11 червня 2007 року в розмірі 32 766, 44 грн.
Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2026 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок №1, корпус №28, ЄДРПОУ 35234236) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) гривень 44 копійок. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок №1, корпус №28, ЄДРПОУ 35234236) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України: 
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок №1, корпус №28, ЄДРПОУ 35234236; 
Треті особи: 
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округуДанич Оксана Федорівна, адреса: 01133, місто Київ, вулиця Л. Первомайського, будинок №9, офіс №1;
Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яна Вікторівна, адреса: 36039, місто Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок №56-а.

Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Л.В. Рудалєва