Справа № 212/6664/26 
2-др/212/56/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі
головуючого судді Рибкіної Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Ніколенко К.І.,
без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В:
03 липня 2026 року рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 24.03.2023-100002431 від 25.03.2023 в сумі 10600,00 гривень, судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати, пов`язані з відправленням рекомендованого листа відповідачу у розмірі 130,00 грн.
08 липня 2026 року через “Електронний суд” на адресу суду від представника позивача Оболонковой Ю.В., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених ТОВ «Споживчий центр» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн. Посилається на те, що у позовній заяві ТОВ «Споживчий центр» на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України зазначив орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести внаслідок розгляду справи, який складає 6000 грн. Отже, оскільки при ухваленні судом рішення не було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» понесені витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 6000 грн.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 13.07.2026 року заяву прийнято до провадження, судове засідання призначено на 31.07.2026 року.
В судове засідання представник заявника не з`явився, у поданому позові стороною позивача зазначено про проведення розгляду справи без участі представника позивача за наявними матеріалами у справі.
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, заяву з додатками надіслано на адресу його місця реєстрації позивачем 08.07.2026 року,заяв, клопотань про відкладення слухання справи ними не подано.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 липня 2026 року по справі № 212/6664/26 позовні вимоги позивача ТОВ «Споживчий центр» задоволені. Стягнуто з з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 24.03.2023-100002431 від 25.03.2023 в сумі 10600,00 (десять тисяч шістсот гривень 00 копійок), судовий збір в розмірі 2662,40 та витрати, пов`язані з відправленням рекомендованого листа відповідачу у розмірі 130,00 грн.,
Відповідно до ст. 123, ч.6 ст. 124 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Заочне рішення суду від 03.07.2026 відповідно до довідки про доставку електронного документу доставлено до «Електронного кабінету» позивача 04.07.2026 року о 17:41.
Отже, перебіг процесуального строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення почався 05.07.2026 року, останнім днем подачі цієї заяви було 09.07.2026 року. Вказана заява 08.07.2026 року представником заявника була сформована та подана через “Електроний суд” з дотриманням процесуального строку, встановленого абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Процесуальним законодавством встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З рішення суду вбачається, що суд, задовольнивши позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу не вирішував.
Із поданої позовної заяви встановлено, що розрахунок витрат, які поніс відповідач на правову допомогу та докази цих витрат витрат будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по справі (а.с.7).
Заява представника ТОВ “Споживчий центр” про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи була направлена на адресу суду через “Електронний суд” 08.07.2026 (в строк, встановлений нормами ч.8 ст.141 ЦПК України), містить перелік документів, які додані до заяви, зокрема суду надано: Договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням “ЛЕКС ВЕРІТАС”, Додаткову угоду №6 від 31.12.2025 року до Договору 01/25-СЦ від 01.04.2025 року ,Звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, платіжну інструкцію № СЦ00122317 від 07.07.2026 в сумі 6000 гривень ( а.с.73-77)
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Суд встановив, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням “ЛЕКС ВЕРІТАС”, Додаткову угоду №6 від 31.12.2025 року до Договору 01/25-СЦ від 01.04.2025 року ,Звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, платіжну інструкцію № СЦ00122317 від 07.07.2026 в сумі 6000 гривень. 
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Керуючись ст.ст. 137,141, 258,264, 270,352-353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. 

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження юридичної особи: 01032, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 31 липня 2026 року.

Суддя: Н. М. Рибкіна