Справа № 493/803/26 
Провадження № 2/493/781/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадженняв залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

24.04.2026 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалами судді від 11.05.2026 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір № 3966298 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. п. 1.2., 1.3., 1.4., 2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору, в сумі 2000 грн. строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 10 днів. Тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка 2,00%.
Відповідно до умов в договорі, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 2000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією листа платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. 
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему Pay Tech, на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК».
За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», 09.09.2023 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на платіжну карту № НОМЕР_2 , кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку, що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. 
За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 3966298 від 09.09.2023 року у період з 09.09.2023 року по 24.05.2024 року включно у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами загальною сумою 9118,25 грн. 
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Станом на дату укладання договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року, строк дії договору № 3966298 від 09.09.2023 року не закінчився. 
А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 року по 03.09.2024 року (102 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 4080 грн. (1999,97грн. * 2% = 40 грн.*102 календарних дні = 4080 грн.)
Таким чином, до позивача відповідно до укладеного договору фактору від 24.05.2024 року № 24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 3966298 від 09.09.2023 року. Загальна сума заборгованості склала 15198,22 грн., яка складається з наступного: заборгованість з тіла кредиту 1999,97 грн., заборгованості за нарахованими процентами первісним кредитором 9118,25 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 102 календарних дні 4080 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 3966298 від 09.09.2023 року в розмірі 15198,22 грн., понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. 
Представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»в судове засідання не з`явився, про те, в позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 29.05.2026 року не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту «Укрпошта» відправлення прибуло до відділення с. Балта. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду повернувся на адресу суду 08.06.2026 року.
В судове засідання, яке було призначено на 25.06.2026 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверт з судовою повісткою про її виклик до суду повернувся на адресу суду 15.06.2026 року.
Крім того, відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 25.06.2026 року та на 07.07.2026 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що 09.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір № 3966298 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
Відповідно до п. 1.1. договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. 
Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. на умовах, встановлених договором, Товариство надає клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності,а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. 
З п. 1.4.1 договору вбачається, що стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору.
Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
П. 2.2. договору передбачено, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту: 09.09.2023 року або 10.09.2023 року.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 2000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». За інформацією в довідці ТОВ «ПЕЙТЕК» 09.09.2023 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на платіжну карту № НОМЕР_2 .
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему Pay Tech, на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК»
За даними розрахунку заборгованості за договором № 3966298 від 09.09.2023 року у період з 09.09.2023 року по 24.05.2024 року включно ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 9118,25 грн. 
25.11.2024 року рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем був укладений договір факторингу № 24/05/2024. Згідно з умовами договору позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором споживчого кредиту.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 24.05.2024 року до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 11118,22 грн.
Станом на дату укладання договору факторингу від 24.05.2024 року № 24/05/2024, строк дії договору № 3966298 від 09.09.2023 року не закінчився. В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 року по 03.09.2024 року (102 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 4080 грн. (1999,97 грн. * 2% = 40 грн.*102 календарних дні = 4080 грн.)
У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в договорі № 3966298 від 09.09.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 13198,25 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 9118,25 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 4080 грн.).
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 3966298 від 09.09.2023 року загальною сумою 15198,22 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 2000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 9118,25 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 102 календарних дні 4080 грн.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розглядусправи і вирішення спору по суті, та враховуючи, що відповідач не надав відзиву на позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 09.09.2023 року між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 2000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки – 2,00 % в день.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитного договору між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем. Крім того, факт перерахування коштів первісним кредитором підтверджено копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» та відповіддю АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 28.05.2026 року № 81-15-9/9078-БТ, яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали Балтського районного суду Одеської області, про підтвердження зарахування грошових коштів в сумі 2000,00 грн. на картковий рахунок відповідача.
Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими відповідач в свою чергу погодилася на укладення Договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 205 та ст. 207 ЦК України.
П. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
На підставі ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Зі змісту абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. № 127/33824/19.
Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Отже, оскільки, умовами кредитного договору, було визначено строк кредитування 360 днів з 09.09.2023 р. по 03.09.2024 р., тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).
Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 3963 від 21.04.2026 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, стороною позивача подано до суду: договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладеного з адвокатом Столітнім М.М., заявку № 18317 від 23.03.2026 року на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року; Акт № 18317 від 21.04.2026 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року відповідно до якого надано послуги на загальну суму 10000,00 грн. 
Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача в позові було заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Крім того, суд звертає увагу, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не є позовними вимогами в розумінні вимог ст. 4 ЦПК України. 
Тому з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 205, 207, 525, 526, 610, 612, 628, 634, 638, 639,1054 ЦК України,ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 178, 247, 261, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість за договором № 3966298 в розмірі 15198 (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто вісім) грн. 22 коп., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 1999,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 9118,25 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 102 календарних дні 4080 грн., а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а всього: 22860 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 62 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 07.07.2026 року.

СУДДЯ