Справа № 136/490/26
провадження № 2/136/278/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2026 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Шпортун С. В. 
за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» (далі – позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі – споживач, відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до газифікованого будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з відкритим абонентським рахунком № НОМЕР_1 .
ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідача виконує в повному обсязі, тоді як Споживач за отримані послуги з розподілу природного газу не у повній мірі розрахувалась, жодних заяв про відмову в отримання послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався, що послугувало підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу.
26 червня 2025 року Липовецьким районним судом Вінницької області за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії було видано судовий наказ у справі № 136/1058/25, яким присуджено до стягнення із ОСОБА_1 на користь заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 3 740,01 грн, 3% річних в розмірі 85,59 грн, інфляційні втрати в сумі 355,59 грн та вирішено питання про судові витрати.
26.06.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області судовий наказ було скасовано та роз`яснено право стягувача на звернення до суду із ми вимогами в порядку позовного провадження.
Приймаючи до уваги те, що боржником заборгованість за послуги з розподілу природного газу, що була предметом стягнення у цивільній справі №136/1058/25 не погашена в добровільному порядку, борг збільшився та за період жовтень 2023 року – грудень 2025 року становить 5 292,27 грн., оскільки відповідач сплатила за вказаний період лише 100,00 грн., наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії здійснено також нарахування 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони відповідно до положень ст. 625 ЦК України та постанови КМУ від 29.12.2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг».
Таким чином, станом на дату звернення до суду із даним позовом загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 6 116,78 грн., з яких: заборгованість за послуги з розподілу природного газу становить 5 292,27 грн.; 3 % річних в розмірі – 208,73 грн., інфляційні нарахування – 615,78 грн., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що стало підставою звернення до суду із даним позовом, тому позивачем також просить вирішити питання про судові витрати.
У межах визначеного судом строку, засобами поштового зв`язку відповідач направила до суду заперечення, які отримані судом 07.04.2026 та по своїй суті є відзивом на позов, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позов пред`явлено ОСОБА_2 , який не має повноважень. Відповідач вказує, що на підтвердження позовних вимог позивач долучає до позову типовий договір, тоді як він не містить доказів його отримання нею із зазначенням дати укладення даного договору, реквізитів, телефону, ПІБ, підпису, відтак позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування договірних відносин між сторонами спору. Також відповідач звертає увагу на розбіжності у документах, на які посилається позивач у позові як на докази допущеної заборгованості, зокрема у довідці про фінансовий стан від 13.01.2026 рахунок зафіксовано за номером №0100412360, згідно розрахунку інфляційних витрат о/р значиться - №0100412368, у довідці АТ «Вінницягаз» про факт спожитого природнього газу рахунок вказано - № НОМЕР_2 . Водночас додані до цього позову докази вже були предметом розгляду в іншій цивільній справі, яким вже надавалась судом оцінка.
01.06.2026 надійшли додаткові пояснення від представника позивача, відповідно до яких зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області, а також території м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії, виданої Постановою Регулятора від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769).
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Як вбачається із Довідки про фінансовий стан та розрахунку суми заборгованості за адресою домоволодіння Відповідача відбувається відбір/постачання природного газу, що підтверджується зміною показань лічильника природного газу, відтак Відповідач є таким, що приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримує послугу з його розподілу (переміщення) по газорозподільній системі, що перебуває у законному користуванні Позивача, та є таким, що має обов`язок по сплаті таких послуг у порядку та розмірі, визначеному чинним законодавством, а практика судів вищих інстанції з вирішення аналогічних спорів є сталою.
Крім того, ОСОБА_1 направлялась неодноразово Заява-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу в 2-прим. для підписання та повернення одного примірника на адресу Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», зокрема, й надавалась у присутності представників Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, однак так і не була повернута, що свідчить про недобросовісність дій відповідача.
Разом з цим, Довідка про фактичний обсяг споживання природного газу, надана Позивачу попереднім Оператором ГРМ на території Вінницької області, містить інформацію щодо фактичного обсягу споживання природного газу домоволодінням саме за адресою АДРЕСА_2 , з 01.10.2021 по 30.09.2023 (попередні газові роки, у відповідності до спожитого природного газу протягом яких Позивачем була розрахована щомісячна плата за послуги розподілу газу за період з 2023 по 2024 роки), а Довідка про фінансовий стан споживача від 13.01.2026 та Розрахунок суми заборгованості додані до позовної заяви Товариством, тобто позивачем у справі, містять відомості з помісячним розрахунком, зазначенням дати, показників лічильника, розміру щомісячних нарахувань, а також щодо обсягу спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.23 по 30.09.24. Отже, обидва ці документи містять інформацію щодо предмета доказування, а тому є належними, допустимими і достовірними доказами у даній справі.
Представник відповідача зауважує, що у довідці про фактичний обсяг споживання природного газу від 18.04.2026, що була сформована АТ «Вінницягаз» була допущена технічна описка та зазначений номер особового рахунку з кінцевою цифрою «8» замість «0», однак надана інформація стосується домоволодіння за адресою належного Відповідачці за адресою АДРЕСА_2 . Жодних заперечень в частині невідповідності зазначеного в даній довідці обсягу природного газу, що був спожитий Відповідачкою, протягом минулих періодів, дійсним обсягам останньою не наводиться, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростували наведену АТ «Вінницягаз» інформацію.
Аналогічно і в додатку до позовної заяви Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат помилково Товариством було зазначено особовий рахунок № НОМЕР_3 замість вірного № НОМЕР_1 , однак є очевидним, що розрахунок стосується саме Відповідача і був сформований з огляду на невиконання останньою обов`язків зі своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу.
Таким чином, зважаючи на те, що у спірний період за адресою домоволодіння ОСОБА_1 відбувалось споживання природного газу, Відповідач є таким, що приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу та зобов`язана здійснювати оплату послуг з розподілу природного газу у визначені Договором строки та порядку, тому просили позов задовольнити.
05.06.2026 надійшло заперечення ОСОБА_1 на письмові пояснення, відповідно до яких відповідач зазначає, що договірні відносини із позивачем відсутні, вона не отримувала жодного Договору, а Заява-приєднання, яка їй направлялась нею не підписана, оскільки містить суттєві розбіжності, зокрема: опис об`єкта вказано як приватний будинок, тоді як вона проживає у квартирі, яка не приватизована (комунальна власність) та належить державі, а її сім`я є наймачем такого житла; перелік газового приладу вказано котел VELGAS, однак вона користується котлом « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Чергова Заява-приєднання містила також розбіжності, оскільки вказано ще й «редуктор», тоді як два редуктори приєднано до усього двоповерхового квартирного будинку, у якому вони проживають із сім`єю; рахунок за № НОМЕР_1 діє у «Вінницязбут» та «Газорозподільні мережі України», що є неприпустимим. Зазначені неточності та розбіжності були предметом спору та розгляду судами в інших справах, тому мають суттєве значення на думку відповідача, оскільки ставлять під сумнів наявність договірних відносин із позивачем з приводу зобов`язання її щодо сплати заборгованості за послуги з розподілу природнього газу.
24.03.2026 ухвалою суду було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 
27.04.2026 ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 03.06.2026 о 14:00 годині та направлено в адресу позивача відзив направлений відповідачем ОСОБА_1 до суду.
08.06.2026 ухвалою суду зобов`язано відповідача ОСОБА_1 , виконати вимоги ст.178, 180 ЦПК України, у строк 5 днів з дня вручення копії даної ухвали суду, а саме: направити заперечення в адресу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької області, про що надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) заяви по суті; надати докази на підтвердження дати направлення таких заперечень від 05.06.2026 до суду (довідка Укрпошти, тощо).
19.06.2026 відповідач направила в адресу суду докази на підтвердження виконання вимог суду від 08.06.2026.
У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 11.03.1983 по теперішній час, що підтверджується відомостями наданими Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.25) та Відділом адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (а.с.26). 
Обставини щодо проживання та користування ОСОБА_1 квартирою за АДРЕСА_3 , визнавались учасниками справи, а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, про що зазначено учасниками у заявах по суті справи, відтак такі обставини не підлягають доказуванню у даній справі (ст.82 ЦПК України).
Із довідки про фактичний обсяг споживання природнього газу, що видана в.о. голови правління АТ «Вінницягаз» (а.с.15) встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , по о/р НОМЕР_3 , споживачем являється ОСОБА_1 у період з 01.10.2021 по 30.09.2023 здійснювалось споживання газу, підтвердженням чому була зміна показників лічильника, зафіксовано об`єми спожитого газу та загальний обсяг спожитого природнього газу.
Відповідно до Довідки про фінансовий стан споживача, що видана начальником дільниці Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (а.с.14), встановлено, що було відкрито рахунок абоненту № НОМЕР_1 , ЕІС код 56ХМ01D78891417Z, ідентифікаційний код 2313131083, ПІБ ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Газопостачання включено, метод розрахунку по лічильнику, площа 54,70 кв. м., кількість людей 4, опалення вкл., Геліос АОГВ, 10Квт, плита Електа ПГ-4, річна замовна потужність 1036,00 м. куб. діє з 01.01.2026; тип лічильника UG G4, дата установки 30.09.2021, пломба - 56627813. Відповідно до вказаної довідки зафіксовано покази лічильника, які змінювались, обсяг з 01.10.2021-30.09.2022; 1994,56 м3/12 міс.= 166,21*2,112=351,04 грн.; 01.10.2022 по 30.09.2023; 750,65 м3/12 міс.=62,55*2,112=132,11 грн.; 01.10.2023 по 30.09.2024; 1564 м.3/12 міс.=130,39*2,112=275,38 грн.
10.06.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ справа № 136/1058/25 (провадження № 2-н/136/36/25) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 року по 30.04.2025 року у розмірі 4181,19 грн., з яких сума основної заборгованості за надану послугу з розподілу природного газу складає 3740, 01 гривень; 3 % річних становлять – 85, 59 грн., інфляційні нарахування – 355,59 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 302,80 гривні.
26.06.2025 ухвалою суду було задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано судовий наказ виданий Липовецьким районним судом Вінницької області 10.06.2025 у цивільній справі №136/1058/24, роз`яснено заявнику право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.
Згідно Акту №626 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природнього газу) від 16.09.2025 (а.с.16), представниками Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в присутності споживача газу ОСОБА_1 , за о/р № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , було проведено від`єднання від ГРМ механічно, у зв`язку із несвоєчасною/неповною сплатою послуг згідно з умовами розподілу природнього газу.
Відповідно до Акту №667 про відновлення газопостачання (розподілу природнього газу) від 03.12.2025 Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.17) в присутності споживача газу ОСОБА_1 за о/р № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 було відновлено газопостачання після припинення на виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2025 у справі №136/1934/25.
ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду із даною позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу через представника, на підтвердження повноважень якого до справи надано довіреність від 05.12.2025, що видана ТОВ «Газорозподільні мережі України», відповідно до якої уповноважено працівника Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Приданчука В.В. здійснювати дії зазначені у довіреності, а також надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Окрім цього підтверджено повноваження представника у даній справі Кравчук О.В. довіреністю від 05.12.2025 та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.
У відповідності зі ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України представником в суді може бути також адвокат.
Відповідно до ч.3, 4 ст.62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів, зокрема довіреністю.
Згідно ч.1 ст.65 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Надані суду документи, з огляду на вищевикладені положення діючого законодавства, підтверджують повноваження зазначених осіб у даній справі, що спростовує доводи відповідача наведені нею у відзиві.
Щодо правового статусу позивача як надавача послуг з розподілу природнього газу.
Правові засади функціонування ринку природного газу України визначає Закон України від 09.04.2015 № 329-VІІІ «Про ринок природного газу» (далі – Закон про ринок газу).
Відтак, за змістом ст. 1 Закону про ринок газу: ринок природного газу – це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG; розподіл природного газу – це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; споживач – фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних потреб, а не для продажу, або використання в якості сировини; побутовий споживач – фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) визначений як Оператор газорозподільної системи; замовником є фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох послуг, зокрема – розподілу природного газу;
Відповідно до частин 1 та 3 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з розподілу природного газу є оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти споживання споживача.
Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону про ринок газу оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно п.п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону про ринок газу).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області, а також території м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії, виданої Постановою Регулятора від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769), та є надавачем послуг з розподілу природного газу споживачам.
За вимогами, встановленими Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201 (зокрема, п. 2.6), Оператор ГРМ зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті Типовий договір розподілу природного газу, затверджений НКРЕКП.
Отже, ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільної системи, що надає послугу розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, а, відтак, є надавачем комунальних послуг в розумінні законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про ринок природного газу».
Щодо порядку та форми укладення договору на розподіл природного газу.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону про ринок газу розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами (далі – Кодекс ГРМ) та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу затверджується постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829 (зі змінами, далі – Договір).
За умовами пунктів 1.1, 1.2 та 1.3 Типового договору цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. 
Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
У п. 4 ч. 2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ зазначено, що укладання Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. 
Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 р. у справі № 717/341/21, від 10.10.2023 р. у справі № 339/221/20, постановах Вінницького апеляційного суду від 13.06.2024 по справі № 127/14726/24, від 25.02.2021 р. у справі №132/2287/20, від 07.04.2022 р. по справі №129/1688/21, від 27.04.2022 р. по справі № 136/2113/21, від 25.05.2022 р. по справі №136/2114/21; постанові Чернігівського апеляційного суду від 19.02.2025 по справі № 742/5481/24 та постанові Львівського апеляційного суду по справі № 462/3916/24.
В наведених постановах судами касаційної та апеляційної інстанцій зазначено, що оскільки на ім`я Відповідача відкрито особовий рахунок та присвоєний EІC-код, Відповідач споживає природний газ, що підтверджується зміною показників приладу обліку; з заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не звертався, то є таким, що приєднався до умов договору розподілу, а тому зобов`язаний здійснювати оплату за послуги з розподілу природного газ. Суди прийшли до висновку, що відсутність письмового договору, укладеного між Оператором ГРМ та побутовим споживачем на надання житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу, оскільки здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. 
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 11.03.1983 по теперішній час, що підтверджується відомостями наданими Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.25) та Відділом адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області (а.с.26). 
Обставини щодо користування ОСОБА_1 квартирою за АДРЕСА_3 , визнавались учасниками справи.
Згідно вимог поставлених на вирішення суду позивачем вони просили ухвалити рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу газу за період з жовтня 2023 року по грудень 2025 року.
Відповідно до Довідки про фінансовий стан споживача, що видана начальником дільниці Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (а.с.14), встановлено, що було відкрито рахунок абоненту № НОМЕР_1 , ЕІС код 56ХМ01D78891417Z, ідентифікаційний код 2313131083, ПІБ ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 . 
Довідка про фінансовий стан споживача від 13.01.2026 та Розрахунок суми заборгованості, що додані Товариством до позовної заяви, містять відомості з помісячним розрахунком, зазначенням дат, показників лічильника, розміру щомісячних нарахувань, а також щодо обсягу спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.23 по 12.2025, які змінювалися.
Зі змісту заперечень відповідача судом встановлено, що заява-приєднання нею не підписувалась, оскільки вона містила суттєві розбіжності щодо опису об`єкта (приватний будинок), тоді як вона проживає у квартирі, назві газового приладу вказано котел VELGAS, однак вона користується котлом «Геліос»; вказано було «редуктор», тоді як два редуктори приєднано до усього двоповерхового квартирного будинку; а рахунок за №0100412360 діє у «Вінницязбут» та «Газорозподільні мережі України».
Таким чином ОСОБА_1 визнає, що засобами поштового зв`язку Товариством їй направлялась заява-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу, однак вона її не підписала.
Разом з цим судом встановлено, саме на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок та присвоєний EIC-код, Відповідач споживає природний газ, що підтверджується зміною показників приладу обліку; вносила оплату в розмірі 100 грн., із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу ОСОБА_1 не зверталась.
Окрім цього, як було встановлено із Акту №626 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природнього газу) від 16.09.2025 (а.с.16), представниками Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в присутності споживача газу ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , було проведено від`єднання від ГРМ, а згідно Акту №667 (а.с.17) відновлено газопостачання після припинення на виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2025 у справі №136/1934/25, за о/р № НОМЕР_1 , адресою АДРЕСА_2 .
Згідно відкрити джерел із ЄДРСР встановлено, що рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2025 у справі №136/1934/25 набрало законної сили 23.12.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131916050). 
Зі змісту вказаного судового рішення встановлено, що ОСОБА_1 оскаржувала дії Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" щодо припинення їй газопостачання за адресою АДРЕСА_2 , по о/р № НОМЕР_1 , позов було задоволено.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року по справі № 136/1644/23, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118939923), встановлено, що з метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахувань за спожитий природний газ, оплат та інших операцій, на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 . Також зазначеним рішенням було встановлено, що всупереч норм та вимог діючого законодавства України, ОСОБА_1 , використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2022 року здійснювала оплати за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10 776,19 грн.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито абонентський рахунок о/р № НОМЕР_1 , ЕІС код 56ХМ01D78891417Z, за адресою домоволодіння - АДРЕСА_2 , показники лічильника змінювались, що зафіксовано надавачем послуг, частково було внесено ОСОБА_1 оплату в розмірі 100,00 грн. 21.08.2025, отож ОСОБА_1 є споживачем та отримувачем послуг з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги», яка приєдналась до умов договору розподілу, тому зобов`язана здійснювати оплату за послуги з розподілу природного газ, а відсутність письмового договору, укладеного між Оператором ГРМ та відповідачем як побутовим споживачем на надання житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу не може бути підставою для звільнення її від оплати послуг, що унормовано діючим законодавством та свідчить усталена практика судів вищих інстанцій.
За встановлених обставин, які перевірені зібраними у справі доказами спростовуються доводи відповідача щодо відсутності договірних зобов`язань із позивачем та обов`язку щодо сплати за отримані послуги з розподілу природнього газу.
У відповідності до п. 2.1. Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Згідно із положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Згідно із вимогами п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений
Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Згідно із пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
В свою чергу, за приписами п. 4 глави 6 розділу VI Кодексу, для побутових споживачів, на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні:
39 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;
126 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;
314 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.
Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1777) було встановлено тарифі тарифна послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України», зокрема, Вінницькій філії - у розмірі 1,76 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ).
З урахуванням вказаного, на 2023-2025 роки Позивач (Оператор ГРМ) розрахував річну замовлену потужність об`єкта споживання Відповідача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за минулі газові роки, а саме:
- з 01 січня 2023 р. по 31 грудня 2023 р. - 1 994,56 м. куб. х 2,112 грн. за 1 м. куб. / 12 міс. = 351,04 грн;
- протягом 2024 року - 750,65 м. куб. х 2,112 грн. за 1 м. куб. / 12 міс. = 132,11 грн;
- протягом 2025 року - 1 564,64 м. куб. х 2,112 грн. за 1 м. куб. / 12 міс. = 275,38 грн. 
Як було встановлено у жовтні та листопаді 2025 року послуга розподілу природного газу споживачеві не надавалась з огляду на те, що 16.09.2026 згідно Акту про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) від 16.09.2025 було припинено газопостачання за адресою домоволодіння споживача механічним шляхом, а 03.12.2025 газопостачання було відновлено, на що вказують копії Актів, нарахування за вказаний період позивачем не проводились.
ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідач виконує належним чином, іншого не встановлено, а відповідачем не доведено.
Водночас споживач за отримані послуги з розподілу природного газу в повному обсязі не розрахувався, жодних заяв про відмову від отримання послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався.
Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем за період жовтня 2023 року по грудень 2025 року на загальну суму 5 392,27 грн, з яких 100,00 грн сплачено, відтак до стягнення підлягає 5 292,27 грн, відповідачем контр розрахунку не надано, фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом не спростовано.
Предметом доказування у справі є наявність та розмір боргу Відповідача перед Позивачем за послуги з розподілу природнього газу. Довідка про фактичний обсяг споживання природного газу містить інформацію про кількість (об`єм) природного газу, спожитого відповідачем, а Довідка про фінансовий стан споживача містить відомості про помісячний розрахунок із зазначенням дати, показників лічильника, розміру щомісячних нарахувань та здійснених останнім платежів. Отже, обидва ці документи містять інформацію щодо предмета доказування, а тому є належними, допустимими і достовірними доказами.
Жодних особливостей щодо доказування наявності та розміру заборгованості споживача за послуги з розподілу природного газу закон не встановлює. Довідка про фінансовий стан споживача, розрахунок заборгованості за послуги з розподілу природнього газу та довідки про фактичний обсяг споживання природного газу підписані посадовою особою, яка її сформувала, а тому підстав для висновку про недопустимість цих доказів у суду немає.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то ч. 1 ст. 81 ЦПК України на нього покладається обов`язок довести свої заперечення проти позовних вимог відповідними доказами.
Проте, Відповідачем не було надано до суду жодних доказів на спростування факту споживання нею природного газу, а із тексту поданих заяв по суті спору такі обставини не заперечувались, заперечувався факт існування договірних зобов`язань, не спростовано обсягу споживання природного газу за об`єктом проживання відповідача.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Правові норми ст. 525 ЦК України встановлюють, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння заміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом.
Постановою КМУ від 29.12.2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни до пункту 1 постанови КМУ від 05.03.2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» скасовано заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням у разі їх несплати, по всій території України, за винятком тих домоволодінь, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до визначеного Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій переліку.
Зважаючи на викладене, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії здійснено розрахунок 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони такого нарахування по дату звернення до суду із даною позовною заявою, а саме Відповідачу нараховано: 3 % річних в розмірі – 208,73 грн., інфляційні нарахування – 615,78 грн.
Доводи відповідача щодо розбіжностей в особових рахунках, які зазначені у розрахунку та довідці, що унеможливлюють стягнення із відповідача 3 % річних та інфляційних нарахувань, суд вважає неспроможними, оскільки як слідує із довідки про фінансовий стан від 13.01.2026 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , фактично нараховані суми до сплати та періоди повністю співпадають із розрахунком інфляційних витрат, де вказано о/р № НОМЕР_3 , відтак інформація стосується домоволодіння за адресою належного Відповідачці: АДРЕСА_2 , тому допущені технічні описки не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності. 
Таким чином, станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем з урахуваннями трьох відсотків річних та інфляційних втрат складає в сумі 6 116,78 грн., з якої сума основної заборгованості складає 5 292,27 грн. (п`ять тисяч двісті дев`яності дві гривні 27 копійок) за період з жовтня 2023 року по грудень 2025 року включно, 3 % річних в сумі 208,73 грн., інфляційне збільшення в сумі 615,78 грн. 
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
З огляду на те, що споживач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує виконання вимог договору в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі, цивільне право Позивача підлягає судовому захисту в обраний позивачем спосіб.
За таких обставин суд задовольняє позов у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Розподіл судових витрат.
Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 29571 від 03.03.2026 в сумі 2 662,40 (а.с. 1).
Разом з цим судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, що було встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області у справі №136/1934/25 (за посиланням з відкритих джерел - https://reyestr.court.gov.ua/Review/131916050), відтак звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати пов`язані із розглядом справи у вигляді судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі та керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості послуг з розподілу природного газу, - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість в сумі 6 116,78 (шість тисяч сто шістнадцять) гривень 78 коп., з яких: сума основної заборгованості складає 5 292,27 грн. за період з жовтня 2023 року по грудень 2025 року включно; 3 % річних в сумі 208,73 грн.; інфляційне збільшення в сумі 615,78 грн. 
Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники цивільного процесу:
Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» (вул. Костя Широцького, буд.24, м. Вінниця, 21012, ЄДРПОУ - 45165321)
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Суддя          С.В. Шпортун