ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/18387/25      Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/511/26     Замікула Б.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП     Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності  - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Колісниченко Артура Сергійовича на постанову судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18.11.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Колісниченко А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги захисник зазначає, шо постанова судді винесена з істотним порушенням норма матеріального та процесуального права.
Звертає увагу, що суддею грубо порушено право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, оскільки останній прибув в призначене на 18.11.2025 судове засідання, але секретар судового засідання повідомила йому, що судовий розгляд буде відкладено.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, захисник вказує, що оскільки зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було, поліцейськими було порушено вимоги статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», внаслідок чого їх подальші дії є незаконними.
Посилається на порушення поліцейськими права ОСОБА_1 на правову допомогу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення адміністративного матеріалу.
Вказує на недопустимість відеозапису, який долучений до матеріалів справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб фіксації. Крім того, захисник звертає увагу, що до матеріалів справи не долучені оригінали відеозаписів та докази, які дають можливість встановити факт здійснення відеофіксації на спеціальні технічні засоби. 
Внаслідок зазначених обставин, на думку захисника, неможливо перевірити дотримання поліцейськими вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Колісниченко А.С. в призначене судове засідання не з`явився. 
Вислухавши думку ОСОБА_1 , який повідомив, що буде самостійно приймати участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад даного правопорушення, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 14.10.2025 о 22:01 у м. Харкові по вул. Ощєпкова, 14/22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими за допомогою проблискових маячків у зв`язку з неввімкненим ближнім світлом фар. Під час спілкування з поліцейськими у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився та був доставлений до КНП ХОР «ОКНЛ». 
Перебуваючи у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 від проходження огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відмовився, а саме відмовився надати біологічне середовище (сечу).
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейського, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 483568 від 14.10.2025 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження в установленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
З відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що поліцейськими був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», апеляційний суд зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім ПДР України, про що водія було повідомлено.
Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість відеозаписів у якості доказу, апеляційний суд до уваги не приймає виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Наявний в матеріалах справи відеозапис у повній мірі відображає обставини подій, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 483568 від 14.10.2025.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими права ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.
Відповідно до положень частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не є розглядом справи відповідно до статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.
Відповідно до положень статті 268 КУпАП обов`язкової участі захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено.
Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження про не відсторонення поліцейським водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Згідно рапорту поліцейського водія було відсторонено від керування транспортним засобом, який був залишений на місці зупинки без порушення ПДР.
Доводи апеляційної скарги про розгляд справи суддею без участі ОСОБА_1 , якого ввели в оману щодо перенесення судового засідання на іншу дату, заслуговують на увагу, та є підставами для звернення уваги судді щодо суворого дотримання процесуальних прав осіб, які беруть участь в провадженні у справах про адміністративне правопорушення, щодо належного забезпечення можливості реалізації цими особами своїх прав, передбачених статтею 268 КУпАП.
Під час апеляційного перегляду справи суд поновив право Маренича І.В. на участь у судовому засіданні.
З урахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
У зв`язку з наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Колісниченко А.С., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18.11.2025 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 276, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Колісниченко Артура Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна