Справа № 686/4282/26 
Провадження № 2/673/513/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"20" липня 2026 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області
в складі: 
головуючої судді - Грицишиної Л.В.
з участю:
секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,
розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в с т а н о в и в:

20 березня 2026 року від Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла вищевказана позовна заява, яку було передано для розгляду у Деражнянський районний суд Хмельницької області за підсудністю. 
В позові ФОП ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 7 980 грн., а також судові витрати по справі. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що 11.07.2022 року між ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» та ОСОБА_3 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-209998247, забезпечений транспорт «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 .
13 березня 2023 року о 20 год. 30 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 7-А в м. Хмельницькому мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 . під кернуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 . 
Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №ЕР-209998247.
Винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/7006/23 від 27.03.2023 року.
Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ №ЕР-209998247, на підставі страхового акту № G-24663-1 заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 7980 грн.
В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН відшкодувало власнику транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 7980 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 169542 від 31.03.2023 р.
У зв`язку з тим, що відповідач керувала транспортним засобом та будучи причетною до ДТП, що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/7006/23 від 27.03.2023 року, то ТДВ «СК «ГАРДІАН» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача в сумі 7980 грн. 
14 серпня 2025 року між ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір 1/Г про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» перейшло до ФОП ОСОБА_1 .
Оскільки, ТДВ «СК «ГАРДІАН» сплатило за ремонт автомобіля «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 7980 грн., воно підлягає поверненню відповідачем.
Ухвалою судді від 31.03.2026 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте спільно із позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом відправки рекомендованого повідомлення за зареєстрованим місцем її проживання та розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про його виклик. Відзиву на позов не подала, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_2 13 березня 2023 року о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Старокостянтинівське шосе, 7-А в м. Хмельницькому, при здійсненні руху заднім ходом, в порушення п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернулася за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустила наїзд на припаркований автомобіль "Nissan", номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_4 ), транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В подальшому ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Крім того, постановою серії САС №6675639 від 13.03.23р. ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, як особу яка керувала транспортним засобом, не маючи права на керування таким транспортним засобом, що підтверджено відповіддю Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції у Хмельницькій області.
11.07.2022 року між ТзДВ «Страхова компанія «Гардіон» та ОСОБА_3 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №ЕР-209998247, забезпечений транспорт «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 .
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , що підтверджує право власності на зазначений вище транспортний засіб.
Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 14.03.2023 року та заяви про виплату страхового відшкодування від 14.03.2023 року, потерпілий ОСОБА_4 звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» з метою відшкодування витрат пов`язаних з пошкодженням майна, а саме: транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до копії Консультації №18-D/12/86 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , вартість (розмір) матеріального збитку завданого КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин: 17 472,01 грн з урахуванням ПДВ, 15 027,51 грн без урахування ПДВ.
Згідно ремонтної калькуляції №18-D/12/86, сума збитків, внаслідок ДТП - вартість ремонту автомобіля «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 17 472,01 грн. (з врахуванням фізичного зносу 0,359).
31.03.2023 року страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 7980 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №169542.
З метою досудового врегулювання спору 01.09.2025 року на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Станом на день подання позовної заяви до суду ні відповіді на вимогу, а ні виплати суми завданого збитку здійснено не було.
14.08.2025 року між ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір №1/Г про відступлення права вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору, ФОП ОСОБА_1 набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 980 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно положень ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це  правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. 
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За положеннями ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із підпунктом «б» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV в редакції від 17.08.2022, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо :
б) така особа керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, у тому числі відповідної категорії;
в) така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, на підставі викладеного, із врахуванням тих обставин, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Toyota Corola Verso» д.н.з. НОМЕР_1 , є винною у ДТП, яка сталася 13.03.2023 року, страхова компанія має право зворотної вимоги.
Отже є підстави, передбачені підпункту «б» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV в редакції від 17.08.2022 для стягнення з відповідача виплаченого страховою компанією страхового відшкодування у розмірі 7980 грн.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, на підставі договору №1/Г про відступлення права вимоги від 14.08.2021, право вимоги ТДВ «СК «Гардіан» до божника ОСОБА_2 перейшло до позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується змістом договору та його додатком.
На підставі встановлених обставин, з урахуванням наявності причинного зв`язку між настанням ДТП та виною відповідача, здійснення останньою керування транспортним засобом без наявності такого права, а також в зв`язку із сплатою страховою компанією страхового відшкодування, за наявності договору відступлення права вимоги, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення у порядку регресу із ОСОБА_2 7 980 грн. на користь позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми страхового відшкодування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1064,96 грн., який підлягає відшкодуванню відповідачем з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг правничої допомоги та на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору про надання правової допомоги №4 від 20.08.2025 року укладеного між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Капля А.С., Актом від 20.01.2026 року приймання-передачі наданих послуг за договором надання правової допомоги №4 від 20.08.2025 року, із зазначенням загальної вартості послуг 3000 грн.
Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 7980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , код в ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 22.07.2026 року. 
Суддя:	  	Л.  В.  Грицишина