Справа № 143/946/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі: 
головуючого - судді Сича С.М.,
присяжних Барінової С.А., Доманського С.В., 
за участю секретаря Левченко М.О.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника органу опіки та піклування Жмурчук О.М.,
адвоката Голівського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,-

встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном останнього. 
В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його пасинком, з яким він проживає за однією адресою в будинку АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з дитинства унаслідок того, що страждає на хронічне психічне захворювання, не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати.
Заявник увесь час здійснював догляд за пасинком, створює йому належні умови для проживання, а тому може бути призначений його опікуном (а.с.1-3).
В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та підтвердив викладені у ній обставини. Також зауважив, що з вересня 2024 року він мобілізований на особливий період та на даний час проходить військову службу, метою його звернення до суду та призначення опікуном є звільнення з військової служби. Він проживає разом із пасинком близько 20 років.
Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Олена Миколаївна вважає, що заява підлягає задоволенню.
Представник ОСОБА_2 , стосовно якого вирішується питання про визнання його недієздатним, - адвокат Голівський Вадим Валерійович вважає, що заява підлягає задоволенню.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що заявник є ОСОБА_1 є вітчимом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обоє зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (4-10, 12, 13).
Згідно із довідкою до акта МСЕК від 11.02.2020 року №639105 ОСОБА_2 має першу групу інвалідності з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.11).
Згідно із довідкою заступника начальника ВОГ №15 Пойда Богдан Андрійович отримує державну соціальну допомогу в розмірі 8840 грн. 50 коп. щомісячно (а.с.115).
Згідно із відомостями військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 21.09.2024 року призваний на військову службу під час мобілізації (а.с.116 зворот).
Згідно із довідкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.10.2024 року №4/3172 ОСОБА_1 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.09.2024 року №687 призваний на військову службу в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с.122).
Згідно із висновком судово-психіатричного експерта №111 від 12.02.2026 року Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості, значні відхилення у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування, судомний синдром, позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.80, 81). 
Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 11.06.2026 року №283 затверджено подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном над пасинком ОСОБА_2 (а.с.100).
Згідно із поданням до Погребищенського районного суду Вінницької області, затвердженим рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 11.06.2026 року №283, згідно із актом обстеження житлово - побутових умов проживання №6 від 28.04.2026 року ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , вітчимом ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_4 , 2004 року народження, братом ОСОБА_5 , 2008 року народження в будинку АДРЕСА_1 . Орган опіки та піклування вважає, що призначення ОСОБА_1 опікуном відносно пасинка ОСОБА_2 не буде порушувати права та інтереси підопічного у випадку визнання його недієздатною особою (а.с.102).
Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Стаття 41 ЦК України передбачає правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме - над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.
Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (частина 3 ст.296 ЦПК України).
Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись, а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним. Поняття сімейного життя є автономним. Відповідь на питання, існує чи ні сімейне життя, залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків та стосунків.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).
СК України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України).
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Такий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 та від 14 квітня 2026 року у справі № 463/3038/25.
У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.
Судом встановлено, що заявник та його пасинок ОСОБА_2 проживають та зареєстровані за однією адресою, заявник та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 18.09.2024 року, а тому необхідно дійти висновку, що ОСОБА_1 є членом сім`ї свого пасинка в розумінні приписів ч.3 ст.296 ЦПК України, а відтак наділений правом звертатися до суду із завою про визнання його недієздатним.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що з урахуванням наведеного доводи заяви знайшли своє підтвердження і ОСОБА_2 має бути визнаний недієздатним.
Вирішуючи питання про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 його опікуном, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
На підставі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно частин 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. 
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року в справі № 736/1508/17.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі №753/1905/22 виснувано, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
В постановах Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 та від 04 червня 2025 року у справі №753/1417/24 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2026 року у справі № 305/1557/24 зроблено висновок про те, що сам по собі факт проходження військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації не може бути підставою для відмови у призначенні його опікуном над особою, визнаною недієздатною. У таких справах, з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, потрібно з`ясовувати наявність інших осіб, які можуть бути опікунами недієздатного, здійснювати оцінку їх здатності виконання функцій саме опікуна недієздатної особи, а не відвідувача за необхідністю; досліджувати дійсність намірів військовослужбовця як єдиного кандидата на призначення опікуном недієздатної особи щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, та ураховувати визначені Правилами опіки та піклування критерії, яким має відповідати особа як опікун.
Повертаючись до обставин розглядуваної справи, суд звертає увагу на те, що заявник ОСОБА_1 виявив бажання стати опікуном свого пасинка ОСОБА_2 лише після його мобілізації на особливий період, хоча останній має першу групу інвалідності з дитинства, та, як стверджує заявник, він проживає разом із пасинком близько 20 років. При цьому заявник прямо повідомив у судовому засіданні, що метою звернення до суду із цією заявою є його звільнення із військової служби (а.с.11).
Суд вважає, що подання органу опіки та піклування щодо призначення заявника, який мобілізований на особливий період, опікуном належним чином не мотивовано, так як не містить жодних аргументів щодо доцільності призначення його опікуном недієздатної особи в період воєнного стану та проходження ним військової служби в Збройних Силах України. 
Також суд зауважує, що як слідує із подання, орган опіки та піклування не розглядав можливість призначення опікунами інших близьких родичів ОСОБА_2 , а саме його матері - ОСОБА_3 , зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про неможливість здійснення нею повноважень опікуна унаслідок стану здоров`я чи інших обставин, що мають істотне значення.
У постанові Верховного Суду від 05 червня 2026 року у справі №199/11073/24 обумовлено, що суд апеляційної інстанції вірно вказав, що конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин наявності в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2026 року у справі № 305/1557/24 зазначено, що, установивши, що у недієздатної особи є інші близькі особи, які можуть бути його опікунами, а заявник призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відмову в задоволенні заяви про призначення заявника опікуном із зазначених підстав. 
Установивши, що у ОСОБА_2 є мати ОСОБА_3 , яка може бути його опікуном, а заявник ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу, суд, послуговуючись на окреслені правові висновки, не знаходить підстав для призначення заявника опікуном його недієздатного пасинка.
Згідно із ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність покладення на орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 до призначення його опікуна.
Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23.
З урахуванням приписів ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним має становити два роки з моменту набрання рішенням суду законної сили.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Отже, судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_2 в сумі 9229 грн. 28 коп. слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ч.7 ст.7, ст.ст. 258, 259, 295-300, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 обов`язки зі здійснення над ним опіки покласти на орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області.
Визначити строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним - два роки з моменту набрання даним рішенням законної сили.
Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії цього рішення суду.
Судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_2 (висновок судово - психіатричного експерта №111 від 12.02.2026 року Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України») в сумі 9229 грн. 28 коп. віднести на рахунок держави.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересовані особи: 
Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Погребищенської міської ради, код ЄДРПОУ 03772654, м. Погребище, Вінницька область, вул. Б. Хмельницького, 77, 22200.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено 14.09.2026 року.

Суддя
Присяжні