ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14644/25 | Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О. Я.
Провадження № 22-ц/817/886/26 | Доповідач - Хома М.В.
Категорія - |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2025 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 14 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 883510367, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV245CV. На виконання умов договору первісний кредитор перерахував на банківську картку відповідача кредитні кошти у розмірі 10 000 грн, однак останній належним чином зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав.
У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було послідовно відступлено: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01; надалі — до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року; а 04 червня 2025 року — до ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач зазначав про наявність заборгованості у загальному розмірі 10 677,58 грн, яка складається з: 6 906,54 грн заборгованості за тілом кредиту та 3 771,04 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, яку товариство просило стягнути з відповідача.
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 883510367 від 14 травня 2021 року в розмірі 10677,58 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та 2422,40 грн судового збору.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 30.04.2026 року заяву ОСОБА_2 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року у справі за позовом ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановивши нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач був неналежно повідомленим про розгляд справи та зазначає, що з 25 січня 2025 року перебуває за межами України, судових повісток і рекомендованих листів особисто не отримував, а тому був позбавлений можливості своєчасно реалізувати свої процесуальні права. Також вказує, що після ознайомлення зі справою його представником подавалися клопотання, письмові пояснення та інші документи, які, за твердженням скаржника, суд належним чином не врахував. 
Окремо представник скаржник заявляє про сплив позовної давності. Зазначає, що кредитний договір укладено 14 травня 2021 року строком на 30 днів, тобто до 13 червня 2021 року, у зв`язку з чим, на його переконання, трирічний строк позовної давності сплив у червні 2024 року, тоді як позов пред`явлено лише у 2025 році. Наголошує, що представник відповідача заявляв у суді першої інстанції про застосування позовної давності, однак ці доводи судом відхилено. При цьому заперечує обґрунтованість продовження строку позовної давності у зв`язку з карантином, вважаючи, що позивач як професійний учасник фінансового ринку мав технічну можливість звернутися до суду раніше, зокрема через систему «Електронний суд». 
Також скаржник зазначає, що перехід права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал» у 2025 році не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Посилаючись на статтю 262 ЦК України, вважає, що заміна кредитора у зобов`язанні не могла спричинити початок строку позовної давності. Крім того, відповідач заперечує наявність заборгованості та ставить під сумнів докази, подані позивачем. Зазначає, що коштів безпосередньо від ТОВ «Юніт Капітал» не отримував, а документи, надані товариством на підтвердження боргу, вважає неналежними та недостовірними; окремо вказує на невідповідність дат у платіжних документах. Насамкінець скаржник заперечує доведеність переходу до ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги, посилаючись на ненадання, на його думку, належних оригіналів або належним чином засвідчених первинних документів, зокрема повного реєстру боржників, які б підтверджували законність набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 . 
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи. 
14.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 883510367 (далі - Договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису MNV245CV.
Згідно умов договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – «Правила»).
Кредит надається строком на 56 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 237,25 (двісті тридцять сім цілих двадцять п?ять сотих) відсотків річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - «Дисконтна процентна старка»). На умовах викладених. в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п?ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (п. .п .1.2 — 1.5 договору)
Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, мови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п. 1.6)
Відповідно до п. 1.6.1. кредитного договору, за умови застосування до відносин між Сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: загальні витрати за Кредитом складають – 4 017 грн 58 коп. (чотири тисячі сімнадцять грн п`ятдесят вісім коп.); орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14 017,58 грн.
Обчислення орієнтовної загальної вартості Кредиту за Базовою процентною ставкою базується на припущенні, що споживач не здійснює платежів передбачених Графіком платежів починаючи з першого платежу, а отже нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється з наступного дня, що слідує за першою Датою платежу передбаченою Графіком платежів (1.6.2 договору)
Графік платежів складений з розрахунку нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою та складається таким чином, що на дату кожного чергового платежу Позичальнику необхідно повернути частину наданого в користування тіла Кредиту та всі нараховані проценти за користування Кредитом (п. 1.8)
Згідно п. 1.13 договору, збільшення розміру Дисконтної та Базової процентних ставок без згоди Позичальника не допускається.
У відповідності до п. 4.1 договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 4.2)
Як установлено судом та видно з розділу 5 Кредитного договору № 883510367 року, що ОСОБА_1 зазначено паспортні данні, адресу проживання та електронну адресу, а також номер телефону.
Додатком № 1 до Договору № 883510367 від 14.05.2021 року, позивачем долучено графік платежів з розрахунку застосування Дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії Договору, з якого вбачається, що сторонами погоджено строк дії договору з 14 травня 2021 року по 09 липня 2021 року, суму кредиту у розмірі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 373,84 грн, загальна вартість кредиту становить 12 373,84 грн. Сторони погодили, що у разі якщо повернення Кредиту здійснюється Позичальником не у відповідності до Графіку платежів вказаного в п. 1 цього Додатку № 1, а саме: у разі часткового дострокового повернення Кредиту чи прострочення будь-якого чергового платежу (що має наслідком застосування Базової процентної ставки), Кредитодавець, за аналогією з порядком визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», надає Позичальнику оновлений Графік платежів, шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника.
Як вбачається з розділу 6 Додатку № 1 до Договору № 883510367 від 14.05.2021 року ОСОБА_1 підписав зазначений договір Одноразовим ідентифікатором MNV245CV.
Позивачем до матеріалів позову долучено паспорт споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ» до Договору № 883510367 від 14.05.2021 року, з якого вбачається, що сторонами погоджено тип кредиту: кредит, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту: процентну ставку, тип процентної ставки фіксована, а також орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом та реальну річну процентну ставку.
Як уставлено судом, в матеріалах справи наявні Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», які не підписані відповідачем.
В заявці на отримання кредитних коштів від 14.05.2021 року вказана персональні дані ОСОБА_1 , бажана суму кредиту та строк на який він має намір отримати кошти.
Із матеріалів справи видно, що 14.05.2021 року ОСОБА_1 були фактично перераховані та зараховані кредитні кошти у розмірі 10000 грн, що підтверджується сукупністю наявних у справі доказів.
Так, платіжним дорученням від 14.05.2021 року підтверджується переказ 10000 грн із призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору № 883510367 від 14.05.2021 року, ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № 5168-75ХХ-ХХХХ-3915 без ПДВ».
Крім того, згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» за рахунком ОСОБА_1 за період з 14.05.2021 року по 19.05.2021 року, сформованою 13.10.2025 року, 14.05.2021 року на належну відповідачу платіжну картку № 5168757396443915 зараховано 10000 грн.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року, який складеним представником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вбачається, що у відповідача наявна заборгованість 10677,58 грн. 14.05.2021 року відповідач для погашення заборгованості за договором вніс кошти у розмірі 3093,46 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118–01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 147 від 17 серпня 2021 року.
Згідно Додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 року до Договору факторингу № 28/1118–01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору виклали в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором».
Згідно Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118–01 від 28 листопада 2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору виклали в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором».
Згідно Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 року до Договору факторингу № 28/1118–01 від 28 листопада 2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 року включно (п. 1 додаткової угоди).
Згідно Додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року до Договору факторингу № 28/1118–01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», сторони дійшли згоди продовжити строку дії Договору до 31.12.2023 року включно (п. 1 додаткової угоди).
Згідно Додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року до Договору факторингу № 28/1118–01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», сторони дійшли згоди продовжити строку дії Договору до 31.12.2024 року включно (п. 1 додаткової угоди).
Згідно реєстру прав вимог № 147 від 17.08.2021 року заборгованість за кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року становить 10677,58 грн, з яких 6906,54 грн – сума заборгованості за тілом; 3771,04 грн – сума заборгованості за відсотками.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року.
04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/258-Ю.
Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 року до Договору факторингу № 04/06/25-Ю, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року в сумі 10677,58 грн.
Також, до позовної заяви надано виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року, сформовану представником ТОВ «Юніт Капітал», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 становить: за тілом кредиту – 6906,54 грн; за відсотками 3771,04 грн, яка станом на 25.06.2025 року не погашена.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.  
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 883510367 від 14.05.2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було належним чином укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 56 днів. Волевиявлення відповідача на укладення договору та погодження його істотних умов підтверджується підписанням договору одноразовим ідентифікатором, а факт виконання кредитодавцем своїх зобов`язань — перерахуванням 10 000 грн на належну ОСОБА_1 банківську картку. Відповідач здійснив часткове погашення заборгованості, однак не дотримався погодженого графіка платежів, у зв`язку з чим відповідно до пункту 1.6 договору до нарахування процентів застосовано базову процентну ставку 1,30 % на день. Унаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань залишилася непогашеною заборгованість у загальному розмірі 10 677,58 грн, з яких 6 906,54 грн — заборгованість за тілом кредиту та 3 771,04 грн — заборгованість за процентами. При цьому суд установив належний перехід права вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», у подальшому — до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а від останнього — до ТОВ «Юніт Капітал», у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати від відповідача погашення зазначеної заборгованості.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, із матеріалів справи вбачається належне укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору № 883510367 від 14.05.2021 року в електронній формі, фактичне надання відповідачу кредитних коштів у сумі 10000 грн та неналежне виконання ним зобов`язань з їх повернення. Також матеріалами справи підтверджено послідовний перехід права вимоги за цим договором до ТОВ «Юніт Капітал».  За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором. 
Наведені доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача та позбавлення його можливості реалізувати свої процесуальні права є безпідставними. 
Як установлено судом під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження та судову повістку, а 11.11.2025 року його представник ознайомилася з матеріалами справи, серед яких містилася повістка про судове засідання на 03.12.2025 року; крім того, виклики здійснювалися через оголошення на офіційному вебсайті судової влади. 
Після ухвалення заочного рішення відповідач скористався правом на його перегляд, а його представник подавала клопотання, заперечення та письмові пояснення, була присутня у судовому засіданні та підтримувала заяву про перегляд заочного рішення. В ухвалі від 30.04.2026 року суд дослідив наведені відповідачем доводи, надав їм оцінку та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, зокрема зазначивши, що відповідач не надав доказів, які мали б істотне значення для вирішення справи та не були враховані при ухваленні рішення. 
Отже, доводи відповідача були фактично почуті та перевірені судом першої інстанції в процесі перегляду заочного рішення, а тому твердження про позбавлення його можливості реалізувати свої процесуальні права та викласти заперечення щодо позову не знайшли підтвердження матеріалами справи. 
Доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності у повній мірі були перевірені та спростовані судом першої інстанції під час розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення. 
Зокрема, суд правильно врахував, що перебіг позовної давності, який розпочався у період дії карантину, продовжувався на строк його дії відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому на час звернення ТОВ «Юніт Капітал» до суду у 2025 році строк позовної давності не сплив. При цьому посилання скаржника на наявність у позивача технічної можливості раніше звернутися до суду, зокрема засобами підсистеми «Електронний суд», не впливає на застосування зазначених положень закону, оскільки продовження строків на період дії карантину було встановлено законом та не ставилося у залежність від фактичної можливості конкретної особи звернутися до суду. 
Крім того, твердження скаржника про те, що кредит було надано строком на 30 днів, не відповідає встановленим судом обставинам, оскільки пунктом 1.2 договору визначено строк кредитування 56 днів, а погодженим сторонами графіком — строк дії договору з 14 травня 2021 року по 09 липня 2021 року.  Отже, суд першої інстанції вже надав належну правову оцінку відповідним запереченням відповідача, а апеляційна скарга фактично відтворює ті самі доводи, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав повторно надавати відповідь на аргументи, які вже були предметом судової перевірки та отримали належну оцінку. 
Доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності заборгованості та переходу до ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Так, факт укладення кредитного договору № 883510367 від 14.05.2021 року та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 10000 грн підтверджується не лише платіжним дорученням первісного кредитора, а й випискою АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою 14.05.2021 року на належну ОСОБА_1 картку № НОМЕР_1 фактично зараховано 10 000 грн. 
Твердження про те, що відповідач не отримував коштів безпосередньо від ТОВ «Юніт Капітал», правового значення не має, оскільки останнє не є первісним кредитодавцем, а набуло право вимоги за вже існуючим зобов`язанням у порядку відступлення права вимоги. Матеріалами справи підтверджено послідовний перехід такого права від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», надалі до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а 04.06.2025 року — до ТОВ «Юніт Капітал»; належність позивачу права вимоги саме за кредитним договором відповідача підтверджується відповідними договорами факторингу та реєстрами боржників, згідно з останнім із яких до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 10677,58 грн. Самі по собі заперечення відповідача щодо належності та достовірності цих доказів, без наведення обставин, які б спростовували їх зміст або підтверджували погашення заборгованості, не свідчать про відсутність у позивача права вимоги. 
При цьому посилання скаржника на статтю 262 ЦК України фактично не спростовує висновків суду, оскільки суд не пов`язував початок нового перебігу позовної давності з переходом права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал» у 2025 році; питання дотримання позовної давності вирішено з урахуванням моменту виникнення права на позов та законодавчого продовження її перебігу.  Отже, наведені доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом обставин щодо існування кредитного зобов`язання, розміру непогашеної заборгованості та набуття ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до відповідача.
Слід врахувати, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законного та обґрунтованого висновку суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду тернопільської області від 03 грудня 2025 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Постанову суду апеляційної інстанції складено 24 серпня 2026 року.

Головуюча          Хома М.В.

Судді           Храпак Н.М.

Костів О.З.