справа № 691/436/26
провадження № 3/691/181/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року 	Городищенський районний суд Черкаської області	

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянство України, місце проживання АДРЕСА_1 ,-
за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення 
та
за ч.5 ст.126 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-
встановив :
ОСОБА_1 21 березня 2026 року 15 годині 47 хвилин у с. Мліїв по вул. Шевченка, керував автомобілем марки ВАЗ «21063» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортним засобом, повторно, протягом року, чим порушив п.2.1.а Правил Дорожнього Руху України.
Він же, ОСОБА_1 21 березня 2026 року 15 годині 50 хвилин у с. Мліїв по вул. Шевченка, керував автомобілем марки ВАЗ «21063» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Він проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку відмовився, чим порушив п.2.5. Правил Дорожнього Руху України.
ОСОБА_1 та його захисник Орленко В.В. належно повідомлені про виклик до суду, проте у судове засідання не з`явилися, 01 червня 2026 року зареєстровано канцелярією суду заяву про об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження, а 18 червня 2026 року зареєстровано канцелярією суду заяву про закриття адміністративного провадження в об`єднаній справі на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та судовий розгляд справи без їх участі. 
Представник Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, як учасник процесу, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Неявка учасників процесу до суду, з врахуванням вищезазначеного, не перешкоджає розгляду справ про адміністративні правопорушення у їх відсутність, виходячи із вимог ст.277 КУпАП, якою визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу з повідомленням про виклик до суду. 
Розглянувши справи про адміністративні правопорушення, приходжу до наступного рішення.
Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Кодексом України про Адміністративні Правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Відповідно до п 2.9 "а" Правил Дорожнього Руху, водію заборонено керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 КУпАП за керування транспортними засобами або суднами, особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у цьому випадку, є водій транспортного засобу.
В п. 2 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", міститься роз`яснення що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
За повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).
Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення №691/437/26 провадження №3/691/182/26 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1 та справи про адміністративне правопорушення №691/436/26 провадження №3/691/181/26 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , та змісту досліджених судом доказів, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №620582 від 21 березня 2026 року; диском з відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу при фіксації факту повторного, протягом року керування транспортним засобом не маючи права керування таким видом; направленням на медичний огляд водія; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про визнання вини у правопорушенні яке пов`язане із керуванням автомобілем марки ВАЗ «21063» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортним засобом повторно, протягом року; протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №620595 від 21 березня 2026 року; диском з відеозаписом з місця події при фіксації факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що перед початком керування автомобілем вживав енергетичні напої і при зупинці поліцейськими та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився; копією постанови про накладення адміністративного стягнення Серії ЕНА №6511812 за ч.2 ст. 126 КУпАП.
На підставі ст. 280 КУпАП, судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а саме факти вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , винність особи у їх вчиненні на підставі досліджених доказів наданих до суду.
З врахуванням змісту клопотання ОСОБА_1 та його захисника Орленко В.В. про об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження, суд приймає рішення про застосування вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення до правовідносин які виникли в процесі розгляду справ та об`єднує справу про адміністративне правопорушення №691/437/26 провадження №3/691/182/26 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення №691/436/26 провадження №3/691/181/26 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 в одне провадження із загальним №691/436/26 провадження №3/691/181/26.
ОСОБА_1 до провадження суду доказів для вивчення, дослідження і оцінки, які б переважали над доказами поліцейських, чи спростовували зафіксовані факти і обставини, чи вказували на упередженість дій поліцейських при складанні на місці події протоколів про адміністративні правопорушення не надав, на виклики суду не з`явився.
Із змісту вивчених та досліджених письмових доказів у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які відповідно оцінено судом, встановлено, що їх обсяг та відображена у них інформація є достатніми для стверджувального висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП. Суду надано протоколи про адміністративні правопорушення, відеозаписи з реєстраторів автомобіля патрульної поліції про факт керування транспортним засобом та без посвідчення водія, повторно, протягом року з фіксацією нагрудною камерою поліцейського про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння і керування транспортним засобом без посвідчення водія, повторно, протягом року (а.с.1,2,3,4,5). 
З врахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини у справі та винуватість ОСОБА_1 .. Відповідно до п. 9, розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 N 1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.12.2015 року за N 1496/279 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протоколи).
У відповідності з вимогами ч. 1 ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Суд розглянувє справи про адміністративні правопорушення в межах складених протоколів, тому важливим є зміст цих докуменіва, зокрема, викладення обставин вчинених правопорушень.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і ч.5 ст.126 КУпАП у розумінні наведених вище приписів ст.ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
В частині накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, є необхідним накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне (за тяжкістю адміністративного стягнення) правопорушення з числа вчинених, а саме: передбаченої ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі викладеного, враховуючи особу ОСОБА_1 та характер вчинених ним правопорушень, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Крім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. 
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, керуючись ст.33, ст.36, ст.268, ст.280, ст.126,ч. 1 ст. 130, ч.5 ст.126, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,- 
постановив:
Справу про адміністративне правопорушення №691/437/26, номер провадження 3/691/182/26 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення №691/436/26, номер провадження 3/691/181/26 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , об`єднати в одне провадження із загальним №691/436/26, провадження №3/691/181/26.
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., із стягненням на користь Держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. на користь Держави.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст.307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Копію постанови надіслати для відому до Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя 	О. М. Савенко