печерський районний суд міста києва

Справа № 757/65965/25-ц 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Вовк С. В.,
при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.,
вирішуючи у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОАГРОСІСТЕМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ-ЛАНДСЕР», про поділ частини спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 липня 2026 року позов задоволено, вирішено наступне:
- Здійснити поділ в натурі квартири АДРЕСА_1 , загальною площею: 231,80 кв. м., шляхом виділу співвласникам часток із майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до варіанту №1 поділу, запропонованого у Висновку експерта Лісниченка С.В. № 26291 від 15.04.2026 року за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, а саме:
- Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 53/100 частини квартири АДРЕСА_1 , площею 122,5 кв.м. що складається з: коридору підсобною площею 17,8 кв.м.; комори підсобною площею 3,7 кв.м.; кухні підсобною площею 14 кв.м.; житлової кімнати житловою площею 18,2 кв.м.; житлової кімнати житловою площею 22,3 кв.м.; житлової кімнати житловою площею 32,2 кв.м.; комори підсобною площею 4 кв.м.; санвузла підсобною площею 8,5 кв.м.; балкону підсобною площею 0,9 кв.м.; балкону підсобною площею 0,9 кв.м., з припиненням ідеальних часток.
- Виділити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 47/100 частини квартири АДРЕСА_1 , площею 109,3 кв.м., що складається з: коридору підсобною площею 21,1 кв.м.; санвузла підсобною площею 1,7 кв.м.; житлової кімнати житловою площею 19,1 кв.м.; житлової кімнати житловою площею 39,4 кв.м.; кухні підсобною площею 20,2 кв.м.; санвузла підсобною площею 6 кв.м.; балкону підсобною площею 0,9 кв.м.; балкону підсобною площею 0,9 кв.м., з припиненням ідеальних часток.
- Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 .
- Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя частку у розмірі 700 000,00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОАГРОСІСТЕМ» (код ЄДРПОУ 33694217).
- Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя частку у розмірі 2 221 500,00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ-ЛАНДСЕР» (код ЄДРПОУ 35760160).
- Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 1 363 096 грн.
- Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 084 грн 00 коп.
До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.
Адвокат посилається на те, що «15» січня 2026 року між Адвокатським Бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк», Фізичною особою-підприємцем Власюк Катериною Петрівною та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 11 листопада 1997 року, РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , було укладено Договір № 2026/01/09 про надання правової (правничої) допомоги, за яким безпосереднє представництво інтересів Клієнта здійснюють: адвокат Власюк Катерина Петрівна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4556 від 21.06.2011 р., виданого на підставі рішення Київської міської КДКА № 13-7-14 від 21.06.2011 року., адвокат Калинич Мар`яна Іллічна, яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/3106, виданого «12» січня 2023 року на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області №16 від 09.01.2023 року (Копія Договору № 2026/01/09 про надання правової (правничої) допомоги від «15» січня 2026 року та Додатку №1 від «15» січня 2026 року до Договору - Додаток №1).
Відповідно до п.1.1. Договору Бюро та ФОП приймають доручення Клієнта та беруть на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу з питань, які пов`язані з супроводом: 1) цивільної справи №370/4184/25, яка знаходиться у провадженні Макарівського районного суду Київської області, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини спільного майна подружжя та розлучення (дану справу в контексті розірвання шлюбу супроводжується до набрання рішенням законної сили, після - контролюється внесення органами ДРАЦС відомостей про розірвання шлюбу); 2) цивільної справи №757/65965/25-ц, яка знаходиться у провадженні Печерського районного суду міста Києва, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя; 3) цивільної справи у Яремчанському міському суді Івано-Франківської області за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини спільного майна подружжя (справа на момент укладання Даного договору перебуває на стадії подачі до Суду) (в незалежності від того, чи будуть ці справи розглядатися у одному провадженні чи у майбутньому позовні вимоги будуть роз`єднані / об`єднані) та супроводом переговорів між Клієнтом та його дружиною щодо розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, у разі досягнення згоди по переговорам - підготовкою мирової угоди / проекту нотаріального договору.
Таким чином, представник вказує, що з позивачем та адвокатським об`єднанням було узгоджено вартість надання послуг.
У ході надання правничої допомоги у межах справи №757/65965/25-ц позивачу було надано такі послуги:
- написання заперечень від 11.03.2026 року проти Зустрічної позовної заяви від 09.02.2026 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя у справі № 757/65965/25-ц;
- написання заяви від 17.04.2026 року про зміну предмета позову;
- написання клопотання від 17.04.2026 року про долучення доказу до матеріалів справи;
- написання клопотання від 17.04.2026 року про залучення у справу №757/65965/25-ц третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача;
- написання заяви-повідомлення від 26.05.2026 року до Суду;
- написання заяви від 12.06.2026 року про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу;
- написання письмових дебатів від 09.07.2026 року;
- підготовка до участі та представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях.
«20» липня 2026 року між Адвокатським Бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк», Фізичною особою-підприємцем Власюк Катериною Петрівною та ОСОБА_1 підписано Акт приймання - передачі наданої правової допомоги, згідно із яким сума витрат Позивача, ОСОБА_1 , на професійну правничу допомогу у справі №757/65965/25-ц під час її розгляду у суді першої інстанції складає - 503 250 грн 00 коп. (п`ятсот три тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок) (Копія Акту приймання - передачі наданої правової допомоги від «20» липня 2026 року - Додаток №10).
Таким чином, позивачем, ОСОБА_1 , в межах справи №757/65965/25-ц понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 503 250 грн 00 коп. (п`ятсот три тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом не вбачається необхідності для виклику сторін в судове засідання, а відтак здійснює розгляд за їх відсутності.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.
Так, на підтвердження надання юридичних послуг адвокатом надано договір про надання правової допомоги №2026/01/09 від 15.01.2026, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 20.07.2026, детальний опис робіт (наданих послуг) від 20.07.2026, квитанції про оплату послуг.
Так, суд при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Дана позиція узгоджується з висновками Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Схожі правові висновки викладені в пунктах 33, 34 та 37 додаткової постанови Великої Палати ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.
З врахуванням зазначеного, суд не може заперечувати факт надання правової допомоги ОСОБА_1 , оскільки справа перебувала в провадженні суду з грудня 2025 року по липень 2026 року, адвокат Власюк К.П. подавала позовну заяву, брали участь у судових засіданнях, подавали письмові документи, зокрема такі як: позовна заява, відзив на позов, заперечення на зустрічний позов, адвокатські повідомлення, клопотання, які долучені до позовної заяви.
Відтак, надання правничої допомоги ОСОБА_1 підтверджується долученими доказами у матеріалах справи, а тому факт їх надання є наявним та не може заперечуватись.
Окрім цього, умови надання правової допомоги зазначеним адвокатським об`єднанням були прийняті позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом на договорі про наданні правової допомоги, в якому зазначено про розміри ставок, винагороди фірмі за надання своїх послуг.
З врахуванням зазначеного, суд вбачає підстави часткового стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
При цьому, суд враховує те, що сторона відповідача заперечує щодо задоволення заяви та подала заяву про зменшення судових витрат.
Таким чином, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).
Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, з урахуванням затраченого часу представниками ОСОБА_3, а саме адвокатими Адвокатського обєднання «Юридична фірма «Астерс» на підготовку позовної заяви, участь у судових засіданнях, підготовці письмових документів, складності справи, суд прийшов до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу.
Відтак, керуючись критерієм розумності, співмірності, ціни позову, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн.
Крім того, позивачем понесенні витрати на проведення експертизи у розмірі 130 000,00 грн., яка підлягає відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 142, 246, 258, 260-261, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОАГРОСІСТЕМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ-ЛАНДСЕР», про поділ частини спільного майна подружжя - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 80 000 грн 00 коп. (вісімдесят тисяч гривень), витрати за проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи у розмірі 130 000 грн 00 коп. (сто тридцять тисяч гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Суддя С. В. Вовк