ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 667/428/16    Головуючий у 1-й інстанції: Булах Є.М.
Номер провадження: 22-ц/819/1211/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя - доповідач) Воронцової Л.П.
суддів: Майданіка В.В.
Склярської І.В.
секретар Андреєва В.В.
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представник позивача - адвокат Крижановський Микола Михайлович ,
відповідачі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представник ОСОБА_5 - адвокат Устінський Андрій Вікторович,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Устінський Андрій Вікторович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2026 року, ухваленого суддею Булах Є.М., дата складання повного судового рішення 25 червня 2026 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені яких діє адвокат Крижановський Микола Михайлович до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13-ц з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягнуто збитки, які складаються із понесених витрат в розмірі - 3 276,65 грн. з кожного, а всього у розмірі - 6 553,29 грн., збитки, які складаються із неотриманого прибутку в розмірі - 67 681,50 грн. з кожного, а всього в розмірі 135 363 грн., кошти в розмірі 2 241,34 грн. з кожного, а всього в розмірі - 4 482,68 грн.
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2015 по справі №667/3454/15-ц з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 стягнуто витрати від інфляції та 3% річних в загальній сумі 38 185,95 грн. з кожного за період з 14.03.2014 по 31.03.2015 за порушення зобов`язання встановленого рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13-ц.
Вказані судові рішення відповідачами не виконані, грошові кошти йому не надані, тому вважає, що має право на стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 інфляційних втрат та 3% річних від суми зобов`язання за їх невиконання.
Позивач неодноразово уточнював та збільшував позовні вимоги.
У заяві про уточнення позовних вимог від 18.06.2020, ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_7 виконала обидва судові рішення 14.04.2016 і 24.04.2016. ОСОБА_5 виконав частково судові рішення : у справі 667/6080/13, сплативши 19.12.2016 - 131,88 грн, залишок боргу -73 067,61 грн ( 73 199,49 - 131, 88), у справі 667/3454/15 сплативши 68,80 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти, а саме:
- за судовим рішенням у справі N? 667/6080/13- заборгованість за ст.625 ЦК України за порушення грошових зобов?язань за період з 01.04.2015 по 19.12.2016 : 3% річних - 3 778,00 грн., втрати від інфляції - 24 791,05 грн.; за період з 20.12.2016 по 31.05.2020 : 3% річних - 7 555,00 грн., втрати від інфляції - 23 519,54 грн.;
- за судовим рішенням у справі N? 667/3454/15-ц заборгованість за ст.625 ЦК України за порушення грошових зобов?язань за період з 01.09.2015 по 19.12.2016 : 3% річних - 1 491,00 грн., втрати від інфляції - 6 312,19 грн.; за період з 20.12.2016 по 31.05.2020: 3% річних -3 941 грн., втрати від інфляції - 12 269,53 грн.
з ОСОБА_6 за період з 01.04.2015 по 24.04.2016 : 35 415,94грн (27 630,79грн. +7438,98грн.+346,32грн.) інфляційних втрат та 3% річних.
Ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2025 та 31.03.2026 у зв`язку із смертю позивача та заявами спадкоємців останнього про залучення їх до участі у справі здійснено заміну позивача на його правонаступників. 
З урахуванням заяви від 30.04.2026 про уточнення розрахунків сум заявлених до стягнення позивачі остаточно просили:
- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних в сумі 2 836,10 грн. та втрат від інфляції в сумі 20 985,64 грн., а всього 23 821,74 грн.;
-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних в сумі 2 836,10 грн. та втрат від інфляції в сумі 20 985,64 грн., а всього 23 821,74 грн.;
-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних в сумі 2 836,10 грн. та втрат від інфляції в сумі 20 985,64 грн., а всього 23 821,74 грн.;
-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних в сумі 2 836,10 грн. та втрат від інфляції в сумі 20 985,64 грн., а всього 23 821,74 грн.;
-стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних в сумі 583,62 грн. та втрат від інфляції в сумі 6 861,25 грн., а всього 7 444,87грн.;
-стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних в сумі 583,62 грн. та втрат від інфляції в сумі 6 861,25 грн., а всього 7 444,87грн.;
-стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних в сумі 583,62 грн. та втрат від інфляції в сумі 6 861,25 грн., а всього 7 444,87грн.;
-стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних в сумі 583,62 грн. та втрат від інфляції в сумі 6 861,25 грн., а всього 7 444,87грн.
-здійснити розподіл судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви його ухвалення
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних в сумі 2 836,10 грн. та втрат від інфляції в сумі 20 985,64 грн., а всього по 23 821,74 грн кожному.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних в сумі 583,62 грн. та втрат від інфляції в сумі 6 861,25 грн., а всього по 7 444,87грн кожному.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що обґрунтованими та доведеними є вимоги позивачів до відповідачів щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції за період з 01.04.2015 по 31.05.2020 за заборгованість, яка стягнута з відповідачів за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13-ц.
Щодо позовних вимог про стягнення 3% та інфляційних втрат за судовим рішення по справі 667/3454/15-ц, суд вважав, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки нарахування втрат від інфляції та 3% річних можливе лише на основний борг. В свою чергу, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2015 в цій справі з відповідачів стягнуто інфляційні втрати та 3% річних, що нараховані на суму основного боргу, який стягнутий рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13-ц.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду у частині задоволених до нього позовних вимог ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Устінський А.В. подав апеляційну скаргу зазначаючи, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене із істотним порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Скарга обґрунтована наступним.
Суд безпідставно розглянув та фактично задовольнив позовні вимоги згідно заяви від 30.04.2026 року, яка за своєю правовою природою є заявою про збільшення позовних вимог, поданою на стадії судового розгляду справи по суті, тоді як ухвалою Херсонського міського суду від 23.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 11.01.2021 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №766/402/17.
Після відновлення розгляду справи суд ухвалою від 23.10.2024 року постановив продовжити розгляд справи саме зі стадії судового розгляду по суті, а не зі стадії підготовчого провадження.
Незважаючи на те, що на момент подання позивачами заяв від 16.04.2026 року та 30.04.2026, якими змінено розрахунок заявлених до стягнення сум і обґрунтування їх стягнення та фактично збільшено розмір заявлених до стягнення сум , його клопотання про залишення зазначених заяв без задоволення проігноровано судом.
Суд фактично допустив зміну розміру позовних вимог після закінчення підготовчого провадження, всупереч вимогам статті 49 ЦПК України, та безпідставно погодився з твердженням позивачів про виправлення арифметичних помилок згідно заяв від 16.04.2026 та 30.04.2026, хоча жодних арифметичних помилок ними не було доведено, а вони містять новий порядок розрахунку інфляційних втрат з використанням іншого періоду нарахування, що призвело до збільшення розміру позовних вимог.
Позивачі здійснили розрахунок, починаючи з 14.03.2014, включивши до розрахунку період, який первісно взагалі не був предметом первісного позову, і вже був урахований рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2015 року у справі №667/3454/15-ц.
Такий спосіб розрахунку не є виправленням арифметичної помилки, а є новою методикою визначення розміру позовних вимог, яка істотно змінює результат розрахунку, призводить до збільшення заявленої суми та є неправильною.
Судом проігноровано той факт, що ухвалою Херсонського міського суду від 01.06.2018 року у справі №667/6080/13-ц було зупинено виконання за виконавчими листами №667/6080/13-ц від 03.04.2014 та №667/3454/15-ц від 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 боргу, до завершення розгляду відповідної заяви.
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 12.09.2018 року вказану ухвалу скасовано.
Вважає, що за період з 01.06.2018 року по 12.09.2018 року нарахування інфляційних втрат та 3% річних не могло здійснюватися, оскільки виконання судових рішень у цей період було зупинено судом, відповідно, вказаний період підлягає виключенню із розрахунку.
Суд фактично погодився з доводами відповідача про те, що період з 14.03.2014 року по 31.03.2015 року вже був предметом судового розгляду та не може повторно включатися до розрахунку, проте взяв за основу розрахунок, до якого входить вказаний період.
В частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення не наводить розрахунку та не здійснює перевірки наданого позивачами розрахунку.
Мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення є суперечливими, з них неможливо встановити, яку саме суму інфляційних втрат та яку суму 3% річних суд визнав обґрунтованою, та яким чином здійснювався відповідний розрахунок.
Здійснений ним самостійно розрахунок за вказаний судом період суми боргу 73 199,49 грн. згідно рішення у справі №667/6080/13-ц, свідчить про інший результат : 11 350,44 грн - 3% річних та 56 333,23 грн - інфляційних втрат, з вирахуванням періоду з 01.04.2015р.-31.05.2018р. та 13.09.2018р.-31.05.2020, ці суми становлять : 51 989,33 грн інфляційних та 10 724,73 - 3% річних (розрахунок додається).
Сума інфляційних втрат, яка є предметом первісного позову була визначена у розмірі 48 310,59 грн. 
Як вбачається з рішення Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц, підставою для стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів стали висновки суду про порушення відповідачами прав орендаря за договором оренди №31 від 01.10.2002 року.
Разом з тим, рішенням Херсонського міського суду від 04.11.2021 року у справі № 766/402/17 суд дійшов висновку щодо наявності передбачених статтею 48 ЦК Української РСР в редакції 1963 року підстав для визнання оспорюваного договору та додаткових угод до нього недійсними, і хоча у задоволенні позову було відмовлено у зв`язку зі спливом позовної давності, судом встановлено обставини щодо невідповідності договору вимогам закону та наявності підстав для визнання його недійсним з моменту укладення.
В оскаржуваному рішенні суд не надав оцінки рішенню суду у зазначеній справі №766/402/17.
Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму грошових коштів, яка стягнута на підставі договору оренди щодо якого в подальшому судом констатовано його недійсність суперечить засадам цивільного законодавства.
Просив скасувати рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_5 та стягнення заборгованості в розмірі 95 286, 96 грн., ухвалити у цій частині нове рішення, відмовити в задоволенні позову. Зупинити провадження у справі до розгляду судом першої інстанції питання щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі.
Не погоджуючись із рішенням суду у частині задоволених до неї позовних вимог ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу зазначаючи, що воно є незаконними та такими, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Скарга мотивована наступним.
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі № 667/6080/13-ц з неї стягнуто 73 199,49 грн.
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2015 року у справі №667/3454/15-ц з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 стягнуто інфляційні втрати та 3% річних у загальній сумі 38 185,95 грн. з кожного за період з 14.03.2014 року по 31.03.2015 року у зв`язку з невиконанням рішення Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі №667/6080/13-ц.
Станом на 25.04.2016 зобов`язання за зазначеними рішеннями вона виконала в повному обсязі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.
16.04.2026 року та 30.04.2026 року представником позивачів ОСОБА_9 подано заяви про уточнення розрахунків в частині стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, що свідчить про те , що на стадії розгляду справи по суті збільшено первісні позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат з 27 445,00 грн до 29 779,48 грн.
За своєю суттю, заява представника позивачів від 30.04.2026 року є заявою про збільшення позовних вимог, що суперечить пункту 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та роз`ясненням із даного питання, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 405/3360/17. 
Крім того, наведений позивачами розрахунок інфляційних втрат, як в позовній заяві, так і в подальших заявах є невірним, що можна легко перевірити за допомогою загальнодоступних калькуляторів.
Нею здійснено наступний розрахунок: основна сума заборгованості за договором : з 01/04/2015 до 24/04/2016 73 199,49 грн, інфляційні втрати становлять 73 199,49 x 1.25161565 - 73 199 = 18 418,14 грн.
Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні також з огляду на рішення Херсонського міського суду від 04.11.2021 року у справі №766/402/17.
З рішення апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі №667/6080/13 ц, вбачається, що підставою для стягнення грошових коштів стали висновки суду про порушення відповідачами прав орендаря за договором оренди №31 від 01.10.2002 року.
Проте, у рішенні Херсонського міського суду від 04.11.2021 року у справі № 766/402/17 суд дійшов висновку щодо наявності передбачених статтею 48 ЦК Української РСР в редакції 1963 року підстав для визнання оспорюваного договору оренди № 31 від 01 жовтня 2002 року та додаткових угод до нього недійсними, проте відмовив у позові у зв`язку із пропуском строку позовної давності.
Вважає, що суд першої інстанції був зобов`язаний врахувати, що інфляційні втрати та 3% річних у даній справі нараховуються на грошове зобов`язання, яке виникло у зв`язку з виконанням договору, щодо якого іншим судовим рішенням - справа №766/402/17, встановлено наявність підстав для його недійсності з моменту укладення, проте суд не надав жодної оцінки вказаному рішенню.
Відтак, нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму грошових коштів, яка стягнута на підставі договору оренди, щодо якого в подальшому судом констатовано його недійсність суперечить засадам цивільного законодавства.
Просила скасувати рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_6 та стягнення з неї заборгованості за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, ухвалити у цій частині нове рішення та відмовити в задоволені позову. 
Позиція інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_10 представник позивачів ОСОБА_9 її доводи не визнав, оскільки вони ґрунтуються на неправильному розумінні предмета даного спору, правової природи відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, та правових наслідків набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошової заборгованості.
Фактично апелянт намагається поставити під сумнів саме існування грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду, посилаючись на обставини, які не є предметом розгляду у даній справі та не можуть впливати на чинність і обов`язковість зазначеного судового рішення.
Просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін..
Провадження в суді апеляційної інстанції
Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2026 року і 30 липня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи : Воронцова Л.П. (суддя - доповідач), Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою суду від 30 липня 2026року року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху для усунення недоліків, справу витребувано із суду першої інстанції.
Ухвалами суду від 03 серпня 2026 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_5 , та від 14 серпня 2026 року за скаргою ОСОБА_6 . 
Ухвалою суду від 03 вересня 2026 року справу призначено до судового розгляду на 07 вересня 2026 року на 13.35 год.
Встановлені судом обставини справи
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі № 667/6080/13-ц з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 стягнуто збитки, які складаються із понесених витрат в розмірі - 3 276,65 грн. з кожного, а всього у розмірі - 6 553,29 грн., збитки, які складаються неотриманого прибутку в розмірі - 67 681,50 грн. з кожного, а всього в розмірі 135 363 грн., кошти в розмірі 2 241,34 грн. з кожного, а всього в розмірі - 4 482,68 грн та судові витрати по 1256,80 грн. з кожного.
Постановами від 18 квітня 2014 року старшого державного виконавця Комсомольського РУЮ м.Херсона Кушнаренко А.Ю. ВП 42997295, ВП 42997247 на підставі виконавчих листів, виданих Комсомольським районним судом м. Херсона від 03.04.2014 у справі № 667/6080/13 відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошових коштів.
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2015 по справі №667/3454/15-ц з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 стягнуто витрати від інфляції та 3% річних в загальній сумі 38 185,95 грн. з кожного за період з 14.03.2014 по 31.03.2015 за порушення зобов`язання встановленого рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13-ц.
Відповідно до інформації Корабельного РВ ДВС м. Херсона від 16.06 2020 № 45222 станом на 18.06.2020 ОСОБА_5 зобов`язання за судовими рішеннями по справі №667/6080/13-ц та №667/3454/15-ц виконав частково, відповідач ОСОБА_6 станом на 25.04.2016 зобов`язання за зазначеними рішеннями виконала в повному обсязі.
ОСОБА_6 сплатила борг 24.04.2016 року, ОСОБА_5 частково сплатив борг 19.12.2016 у сумі 131,88 грн, повністю сплатив борг 09.11.2023 року.
Чехутський 1.1. (позивач по справі) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22 березня 2024 року, виданим ВДРАЦС м. Херсон.
Після нього спадщину прийняли його сини : ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (позивачі по справі), які судом залучені в якості правонаступників до участі у справі.
Мотивувальна частина 
Позиція апеляційного суду
В судове засідання учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Рішення суду оскаржується відповідачами у частині задоволених позовних вимог.
Клопотання представника позивачів ОСОБА_9 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах процесуального права - статтях 251, 252 ЦПК України, які регулюють дане питання, окрім того, 02.09.2026 року судом першої інстанції розглянута заява представника позивачів про ухвалення додаткового рішення.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.
Мотиви, якими керується апеляційний суд та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно зі статтями 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
У справі, яка переглядається судом, предметом позову є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання щодо стягнення з відповідачів на користь позивачів грошових сум, підтверджених судовим рішенням.
Рішення суду про стягнення заборгованості, не змінює змісту відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. 
У разі невиконання рішення суду діє загальне правило про настання відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2024 року в справі № 657/1024/16-ц(провадження № 14-5цс23) зауважила, що, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
У постановах від 04 червня 2019 року в справі № 916/190/18 (провадження №12-302гс18) та від 02 липня 2025 року в справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25 Велика Палата Верховного Суду вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Оскільки відповідачами не виконано рішення суду про стягнення боргу , яке є їх грошовим зобов`язанням, тому на них може бути покладена відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України.
При цьому у матеріалах справи відсутні докази виконання рішення суду на дату звернення із даним позовом до суду, що не заперечується відповідачами.
ОСОБА_2 вже звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості на підставі частини 2 статті 625 ЦК України за невиконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 по справі №667/6080/13 , яким стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 втрати від інфляції та 3% річних в загальній сумі 38 185,95 грн з кожного за період з 14.03.2014 по 31.03.2015 за порушення зобов`язання ( справа 667/3454/15 ). 
Отже стягнення інфляційних втрат на відсотків річних за період з 14.03.2014 - дня, набрання чинності рішення суду про стягнення боргу справі №667/6080/13 по 31.03.2015 вже було предметом судового розгляду у справі №667/3454/15-ц.
Предметом спору у даній справі є стягнення із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заборгованості за прострочення боргового зобов`язання, за яким первісним позивачем ( ОСОБА_2 ) та його правонаступниками здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за невиконання рішення апеляційного суду Херсонської області у справі №667/6080/13-ц за наступний період : із 01.04.2015 по 24.04.2016 із ОСОБА_6 та із 01.04.2015 по 31.05.2020 із ОСОБА_5 .
Колегія суддів не погоджується із остаточним розрахунком заборгованості позивачів, викладених у заявах від 16 та 30 березня 2026 року, взятих судом за основу, оскільки за ними механізм нарахування заборгованості відповідачів включає період, починаючи із дати набрання чинності рішення суду про стягнення заборгованості по 31.03.2015 року, який вже був предметом судового розгляду у справі № 667/3454/15 та не ураховує здійснення ОСОБА_10 часткового погашення боргу 19.12.2016 року, та не ураховує необхідність округлення до десятих коефіцієнту інфляційних втрат.
Колегія суддів, перевіряючи доводи сторін щодо правильності здійсненого ними розрахунку, здійснює власний розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, розрахованих виходячи з основного боргу в сумі 73 199, 49 грн з кожного, яка сторонами у справі не заперечується : із ОСОБА_6 за період з 01.04.2015 по 24.04.2016 та із ОСОБА_5 за період із 01.04.2015 по 19.12.2016 та із 20.12.2016 по 31.05.2020, виходячи із боргу в сумі 73 067 грн.
Розрахунок заборгованості ОСОБА_6 :
Інфляційні витрати за період : 01/04/2015 - 24/04/2016 = 21 959,85 грн. 
IIc (114,00 : 100) x (102,20 : 100) x (100,40 : 100) x (99,00 : 100) x (99,20 : 100) x (102,30 : 100) x (98,70 : 100) x (102,00 : 100) x (100,70 : 100) x (100,90 : 100) x (99,60 : 100) x (101,00 : 100) x (103,50 : 100) = 1.25161565;
Інфляційне збільшення: 73 199,49 x 1.3 - 73 199,49 = 21 959,85 грн.
Проценти за користування коштами за період із 01.04.2015 по 24.04.2016 :
73 199,49 грн *3% : 100% *390 днів = 2 344,51 грн
Розрахунок заборгованості ОСОБА_10 :
Проценти за користування коштами за період із 01.04.2015 по 19.12.2016:
73 199,49 грн *3% : 100%*629 днів = 3 778,50 грн
Проценти за користування коштами за період із 20.12.2016 по 31.05.2020 :
73 067 грн *3% :100% * 1259 днів = 7 558,24 грн.
Загальна сума боргу за процентами за невиконання грошового зобов`язання ОСОБА_10 за період із 01.04.2015 по 31.05.2020 становить 11 336,74 грн ( 3 778,50 грн + 7 558,24 грн).
Розрахунок інфляційних втрат :
За період із 01.04.2015 по 19.12.2016 : 
IIc (114,00 : 100) x (102,20 : 100) x (100,40 : 100) x (99,00 : 100) x (99,20 : 100) x (102,30 : 100) x (98,70 : 100) x (102,00 : 100) x (100,70 : 100) x (100,90 : 100) x (99,60 : 100) x (101,00 : 100) x (103,50 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (99,90 : 100) x (99,70 : 100) x (101,80 : 100) x (102,80 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) = 1.33867788
Інфляційне збільшення: 73 199,49 x 1.3 - 73 199,49 = 21 959,85 грн.
За період із 20.12.2016 по 31.05.2020 :
IIc (101,10 : 100) x (101,00 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x (99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) = 1.32189006
Інфляційне збільшення : 73 067,00 x 1.3 - 73 067,00 = 21 920,10 грн.
Загальна сума боргу за інфляційними втратами за період із 01.04.2015 по 31.05.2020 становить 43 879,95 грн (21 959,85 грн + 21 920,10 грн).
Таким чином підлягає стягненню із: ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період із 01.04.2015 по 31.05.2020 інфляційних втрат у сумі 10 969,99 грн кожному (43 879,95 : 4), та 3% річних у сумі 2 834,19 грн кожному (11 336,74 грн : 4 ) всього по 13 804, 18 кожному ; із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період із 01.04.2015 по 24.04.2016 інфляційних втрат у сумі 5 489,96 кожному (21 959,85 грн : 4) та 3 % річних у сумі 586,13 грн кожному ( 2 344,51 грн : 4 ) , всього по 6 076,09 грн кожному.
Доводи апеляційних скарг відповідачів про те, що суд безпідставно розглянув та задовольнив позовні вимоги згідно заяви від 30.04.2026 року, яка за своєю правовою природою є заявою про збільшення позовних вимог, поданою на стадії судового розгляду справи по суті, що є порушенням статті 49 ЦПК України підлягають відхиленню, оскільки заяви позивачів від 16.04.2026 і 30.04.2026 щодо уточнення позовних вимог, виправлення арифметичних помилок, як зазначив представник позивачів ОСОБА_9 , хоча і подані після закриття підготовчого судового засідання на стадії судового розгляду справи, однак за своїм змістом не є заявами про збільшення позовних вимог при тому, що раніше заявлені позивачами суми до стягнення із відповідачів дещо збільшилися за рахунок іншого механізму нарахування, при цьому період стягнення : із 01.04.2015 по 31.05.2020 ( уточнення позовних вимог у заяві від 18.06.2020, до закриття підготовчого судового засідання) предмет та підстави позову залишилися тотожними від дня подання позовної заяви до дня ухвалення рішення судом першої інстанції.
Посилання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у скарзі на те, що з 01.06.2018 року по 12.09.2018 року нарахування інфляційних втрат та 3% річних не могло здійснюватися і вказаний період підлягає виключенню із розрахунку, оскільки виконання судових рішень у цей період було зупинено судом підлягають відхиленню за безпідставності. Зупинення виконання судового рішення до розгляду іншої справи не припиняє грошового зобов`язання, що виникло на підставі вказаного рішення ( справа № 667/6080/13). Крім того, ухвала суду про зупинення виконання судових рішень у справах №667/6080/13 та № 667/3454/15 була скасована як незаконна постановою апеляційного суду Херсонської області від 12.09.2018 року. 
Доводи апеляційних скарг відповідачів про не урахування судом рішення Херсонського міського суду від 04.11.2021 року у справі № 766/402/17 про наявність підстав для визнання договору та додаткових угод до нього недійсними, які були підставою для стягнення з них боргу у справі № 667/6080/13 та безпідставного нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму грошових коштів підлягають відхиленню, оскільки такі доводи апелянтів зводяться до позиції про припинення грошового зобов`язання лише на підставі мотивувальної частини іншого судового рішення.
Така позиція відповідачів суперечить принципу правової визначеності, оскільки рішення у справі № 667/6080/13-ц про стягнення грошових коштів із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є чинним, а грошове зобов`язання за ним не виконано.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, оскільки судом допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, рішення суду у частині розміру стягнутих із відповідачів на користь позивачів збитків від інфляційних втрат та 3% річних підлягає скасуванню, ухвалення нового судового рішення про стягнення із : ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період із 01.04.2015 по 31.05.2020 інфляційних втрат у сумі 10 969,99 грн кожному та 3% річних у сумі 2 834,19 грн кожному; із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період із 01.04.2015 по 24.04.2016 інфляційних втрат у сумі 5 489,96 кожному та 3 % річних у сумі 586,13 грн.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( частина 1 статті 141 ЦПК України).
Здійснюючи розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції, суд ураховує, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 задоволено на 42,06%, а ОСОБА_6 на 12%, тому понесені ними витрати на оплату судового збору при подачі апеляційних скарг підлягають стягненню із відповідачів пропорційно до задоволених вимог, на користь ОСОБА_5 : 826, 80 грн *42,06% :100%= 347,75 грн (347,75 грн : 4) із кожного позивача по 86,94 грн; та на користь ОСОБА_6 : 826,80 грн *18,4 % = 152,13 грн по 38,03 грн. Шляхом заліку сум, що підлягають до стягнення, зменшити загальну суму, що підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_5 на користь позивачів до 13 717, 24 грн ( 13 804, 18 грн - 86,94 грн) та із відповідача ОСОБА_6 на користь відповідачів до 6 038,06 грн ( 6 076,09 грн - 38,03 грн).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Устінський Андрій Вікторович, та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2026 року в оскарженій частині скасувати, постановити нове.
Стягнути із ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь : 
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 заборгованості за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних із 2 836,10 грн до 2834,19 грн та втрат від інфляції із 20 985,64 грн до 10 969,99 грн , загальної суми із 23 821,74 грн до 13 717, 24 грн. 
ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованості за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних із 2 836,10 грн до 2 834,19 грн та втрат від інфляції із 20 985,64 грн до 10 969,99 грн, загальної суми із 23 821,74 грн до 13 717,24 грн.
ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних із 2 836,10 грн до 2 834,19 грн та втрат від інфляції із 20 985,64 грн до 10 969,99 грн, загальної суми із 23 821,74 грн до 13 717,24 грн.
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 31.05.2020 року, яка складається з 3% річних із 2 836,10 грн до 2834,19 грн та втрат від інфляції із 20 985,64 грн до 10 969,99 грн, загальної суми із 23 821,74 грн до 13 717,24 грн.
Стягнути із ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь : 
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних із 583,62 грн до 586,13 грн та втрат від інфляції із 6 861,25 грн до 5 489,96 грн, загальної суми із 7 444,87грн до 6 038,06 грн.
ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 рок у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних із 583,62 грн до 586,13 грн та втрат від інфляції із 6 861,25 грн до 5 489,96 грн, загальної суми із 7 444,87грн до 6 038,06 грн.
ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних із 583,62 грн до 586,13 грн та втрат від інфляції із 6 861,25 грн до 5 489,96 грн, загальної суми із 7 444,87грн до 6 038,06 грн.
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року у справі № 667/6080/13-ц за період з 01.04.2015 року по 24.04.2016 року, яка складається з 3% річних із 583,62 грн до 586,13 грн та втрат від інфляції із 6 861,25 грн до 5 489,96 грн, загальної суми із 7 444,87грн до 6 038,06 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 07.09.2026.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська