Справа № 307/2100/26 Провадження № 2/307/989/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
13 липня 2026 року       м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Бряник М.М.,
секретар судового засідання - Бабинець Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Фінансова компанія "Позика", в інтересах якого діє представник – Міньковська Анастасія Володимирівна до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
ТОВ "Фінансова компанія "Позика", в інтересах якого діє представник Міньковська Анастасія Володимирівна, звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ірбіс" та ОСОБА_1 укладено договір №52727094 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Фінансова компанія "Позика» надав позичальнику грошові кошти у розмірі 3300,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ "Фінансова компанія "Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконали та надали позичальнику грошові кошти в розмірі 3300,00 грн.
Представник позивача вказує, що 01.09.2025 року між ТОВ "ФК "Ірбіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", укладено договір факторингу №01092025/1, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №52727094 від 16.10.2021 року. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника утворилась заборгованість за договором №52727094 від 16.10.2021 року про надання кредиту, в розмірі 11 715,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 3300,00 грн., суми прострочених платежів по процентах – 8415,00 грн.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник просить розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач будучи, відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами за №R067201808879, №R068105434824, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Як вбачається з договору про надання фінансового кредиту №52727094 від 16.10.2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Ірбіс" надала клієнту ОСОБА_1 кредит у розмірі 3300 грн., з оплатою по процентній ставці, що наводиться в графіку плежів.
Строк кредитування у пільговий період - 30 календарних днів з 16.10.2021 по 15.11.2021 пільгова процентна ставка 2,5%, у стандартний період - 60 календарних днів з 16.11.2021 по 14.01.2022 стандартна процентна ставка 3%. Мета отримання кредиту - задоволення власних потреб клієнта (а.с.29-40).
Згідно довідки про ідентифікацію клієнта від 16.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 пройдено ідентифікацію та підписано кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 485136 16.10.2021 (а.с.22).
З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 24.10.2025 року №3152_251024112520 вбачається про перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_1 у сумі 3300 грн. (а.с.52).
01 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Позика" та Товариством з обмеженою відповідальністю ФК "Ірбіс" було укладено договір факторингу № 01092025/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія "Позика" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №52727094 від 16.10.2021 року, що підтверджується реєстром боржників, де у списку боржників значиться відповідач ОСОБА_1 . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 11 715,00 грн., з яких 3300 грн. заборгованість тілом кредиту та 8415 грн. заборгованість за відсотками (а.с.16, 20, 41-50).
З платіжної інструкції №6054383 від 02.09.2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «ФК "Позика"» на рахунок ТОВ "ФК "Ірбіс" за оплату про відступлення права вимоги згідно договору факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року (а.с.56).
Із розрахунку заборгованості за кредитом станом на 01.09.2025 року вбачається, що загальна заборгованість складає 11 715,00 грн., з яких 3 300,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 8 415,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.58-60).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України).
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) указується особа, яка створила замовлення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статі 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Під час розгляду справи встановлено, що паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту, пропозиції укласти договір та прийняття пропозицій щодо укладення договору в яких визначені, у тому числі, період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема наслідки прострочення виконання зобов`язань за договором і порядок таких нарахувань підписані електронним підписом відповідача, тобто судом враховано, що сторонами погоджено процентні ставки за користування кредитними коштами.
Підписавши вказані документи та кредитний договір відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти.
Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість. Відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача про неналежність виконання зобов`язання, щодо умов укладеного кредитного договору, суду не надав, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Позика" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Позика" підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 11 715,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3300,00 грн., відсотків за користування кредитом в розмірі - 8415,00 грн.
У позовній заяві представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) було надано аналіз реальності (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді, враховано, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своєму клієнту такі послуги, як: аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики у даній категорії справи, складання процесуальних документів, складання клопотань про долучення до матеріалів справи доказів, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, з урахуванням договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 року, додаткової угоди №52727094 від 08.05.2026 року, детальним описом робіт (наданих послуг) та з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в даній справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Позика".
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1082, ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 416, 417 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Позика" 11 715,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот п`ятнадцять гривень) заборгованості за договором №52727094 від 16.10.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Позика" 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят два гривень сорок копійок) судового збору та 3000 (три тисячі) гривень понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення (складання).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ТОВ "Фінансова компанія "Позика", що знаходиться за адресою: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київської області, код ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий М.М.Бряник