Справа №567/27/22
Провадження №2/567/2/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року | м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю
представника відповідача – адвоката Гнатюка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1912,94 доларів США, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між банком і ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11228949000 від 18.10.2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 25000 доларів США, які останній зобов`язувався щомісяця повертати у розмірі та у строки, передбачені графіком погашення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,5% річних та з кінцевим терміном повернення 08.09.2027.
Зазначив, що відповідач порушив умови кредитного договору, допустив виникнення заборгованості, що спонукало банк звернутися до суду з позовом про дострокове повернення кредиту та стягнення заборгованості, яка існувала станом на 27.11.2009 та заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02.08.2010 встановлено наявність кредитних правовідносин між сторонами, факт видачі кредиту, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та поручителів заборгованість у розмірі 214228,27 грн. 
Вказує, що зазначене рішення було звернуто до примусового виконання та заборгованість за кредитним договором станом на 24.12.2021 та станом на день подання позову становила 19971,28 доларів США, у зв`язку з чим банк на підставі умов кредитного договору та ст.625 ЦК України має право вимагати стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми, що становить 1912,94 доларів США. 
Ухвалою суду від 12.01.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Ухвалою суду від 18.07.2022 провадження у справі було зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Ухвалою суду від 16.06.2026 провадження у справі було поновлено.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, підтримала позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що позивач вже звертався з аналогічним позовом до ОСОБА_1 в 2020 році та просив стягнути з відповідача, відповідно до ст.625 ЦК України відсотки за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк за період з 01.06.2017 по 27.05.2020 у розмірі 3297, 83 доларів США, але рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 03.12.2020 в позові було відмовлено.
Окрім того, вказує, що відповідач протягом 2020, 2021 та 2022 років щомісячно сплачував заборгованість, що призводило до її зменшення, і на даний час вона погашена, що просить врахувати при вирішенні справи.
Зазначив, що мирова угода між сторонами у справі не укладалась.
Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування – Акціонерний банк «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11228949000 від 18.10.2007, відповідно до якого банк надав для відповідача кредитні кошти в сумі 25000 доларів США зі строком повернення 08.09.2027 та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,5% річних.
Під час дії кредитного договору банк повідомляв ОСОБА_1 , що підтверджується листом вих.№146670 від 22.02.2008, про те, що у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме позичальнику на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу - 21% річних. 
Положеннями вищевказаного договору було передбачено умови повернення кредиту і сплати відсотків за його користування та вказані умови було порушено відповідачем, що підтверджується заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02.08.2010 у цивільній справі №2-47/10 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позов задоволено та стягнуто солідарно з відповідача ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованість у розмірі 214228,27 грн. 
Еквівалент розміру заборгованості в іноземній валюті у резолютивній частині судового рішення не визначався та позивач самостійно визначив існуючий станом на час звернення з позовом до суду розмір заборгованості в іноземній валюті в сумі 19971,28 доларів США.
Водночас з довідки Острозького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) №15192 від 19.10.2020, наданої відповідачем, судом встановлено, що у зазначеному відділі ДВС знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості у розмірі 214228,27 грн. і станом на 01.10.2020 залишок основного боргу становить 111084,50 грн. 
Таким чином, з ухваленням 03.12.2020 судового рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та продовжує тривати до моменту повного погашення грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, банк як кредитор має право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення в межах строку позовної давності. 
Позивач звертаючись з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи заявлений розмір позовних вимог надав суду розрахунок заборгованості 3 процентів річних, нарахованих ним на підставі ст.625 ЦК України за період 24.12.2018 – 24.12.2021, розмір яких становить 1912,94 долари США. В зазначеному розрахунку враховано сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором (загалом 32 платежі).
Оскільки борг по 3% річних за кредитним договором за період 24.12.2018 – 24.12.2021 відповідачем не сплачений, то позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок 3% річних за кредитним договором відповідачем, шляхом подання свого розрахунку, не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Водночас, в частині посилання представника відповідача на те, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 03.12.2020 у справі №567/760/20 такий спір про стягнення заборгованості за прострочення виконання боргового зобов`язання в частині вимог за період 08.06.2017 - 27.05.2020, частина якого охоплює період 24.12.2018 – 24.12.2021 було вирішено, суд виходить з наступного.
Вирішуючи спір у справі №567/760/20, суд виходив з того, що позивач пред`явленням позову у цивільній справі №2-47/10, використав передбачене кредитним договором право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, а відтак такими діями банк на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом і таким чином, банк втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, які розрахував, виходячи з підвищеного розміру процентної ставки в розмірі 21% річних, які нарахував відповідачу як відсотки за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк за період з 01.06.2017 по 27.05.2020 у розмірі 3297,83 доларів США.
Водночас, в даному випадку позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, як з боржника, який прострочив виконання боргового зобов`язання, а тому позов підлягає задоволенню.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати.
Керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» 1912,94 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення кредиту за договором про надання споживчого кредиту №11228949000 від 08.10.2007 та 2270 грн. витрат на сплату судового збору. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська, 2/15, код ЄДРПОУ 09807750),
відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 11.09.2026.

Суддя Острозького районного суду | Назарук В.А.