Справа №295/9916/26
Категорія 69
2/295/4812/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 – адвокатом Дячук Сніжанною Ігорівною, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
Адвокат Дячук С.І. в інтересах позивачки звернулась з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 35890,37 грн.
Позов обґрунтований тим, що згідно із судовим наказом, виданим 15.09.2025 Богунським районним судом м. Житомира, з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від всіх видів доходів боржника щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Представник позивача посилається на те, що аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Станом на 30.04.2026 згідно з довідкою державного виконавця борг зі сплати аліментів становив 40264,50 грн.
Заборгованість зі сплати аліментів виникла за період з жовтня 2025 по квітень 2026, згідно з проведеним розрахунком пеня нарахована в розмірі 35890,37 грн, яку представник позивача просить стягнути на користь ОСОБА_1 .

ІІ. Процедура і позиції сторін
Відповідно до ухвали суду від 15.06.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Копія ухвали про відкриття провадження у справі двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а. с. 15), проте поштові рекомендовані відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відмітками пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав(а. с. 20, 24).
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Заяви по суті справи до суду також не надходили, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження (а. с. 7)
Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2017 шлюб між сторонами розірваний (а. с. 8).
Зі змісту судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 15.09.2025, вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 28.08.2025, до повноліття дитини (а. с. 9). Судовий наказ набрав законної сили, пред`явлений до примусового виконання.
Згідно з розрахунком державного виконавця, заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №79285272 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки утворилась за період з жовтня 2025 по квітнь 2026 і станом на 01.05.2026 становить 40264,50 грн (а. с. 10-11). 

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У статті180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Нормами ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.
У постановах Верховного Суду від 14.12.2020 у справі №661/905/19 та від 10.01.2024 у справі №359/240/21сформульований правовий висновок, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, який є обов`язковим для врахування судами відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статей 12,81 ЦПК України).
Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. 

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, не заперечував, що має заборгованість зі сплати аліментів, не оспорював її розмір, не навів аргументи та докази на підтвердження, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, що є його процесуальним обов`язком.
Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідно до судового рішення відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, який він належним чином не виконує, в результаті чого за період з 10.10.2025 по 30.04.20206 утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка становить 40264,50 грн (а. с. 11).

У позовній заяві представник позивача навела розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини (а. с. 2), яка нарахована за період з 01.11.2025 по 30.04.2026, який здійснений на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, за формулою: заборгованість по аліментах, яка виникла в поточному місяці, Х на 1% (розмір пені) Х на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення зі сплати аліментів до 01.05.2026). Щомісячний платіж по аліментах, який не був сплачений у поточному місяці, який перетворився в заборгованість і на який нарахована пеня, відповідає сумам, які наведені державним виконавцем у розрахунку заборгованості по аліментах, у відповідній графі, в якій зазначається борг по аліментах в поточному місяці, що суд визнає правильним. Загальний розмір пені обчислений шляхом додавання нарахованої неустойки за кожен місяць, за який виникла заборгованість зі сплати аліментів.
Таким чином, згідно з наданим представником позивача розрахунком, пеня у зв`язку з несплатою аліментів нарахована у розмірі 35890,37 грн, перевіривши який суд визнає його правильним, таким, що відповідає матеріалам та обставинам справи.
За правилами ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Разом з тим, підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів судом не встановлено, оскільки відповідач про наявність таких обставин не заявляв, доказів на їх підтвердження не надавав.
Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, беручи до уваги те, що відповідач допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, а відтак на підставі положень ст. 196 Сімейного кодексу України суд дійшов переконливого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, яка утворилась станом на 01.05.2026, у розмірі 35890,37 грн.

V. Розподіл судових витрат 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн, який є мінімальним, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення пені по аліментах позивачка звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утворилась станом на 01.05.2026, у розмірі 35890 гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1311,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Дячук Сніжанна Ігорівна, робоча адреса: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Буцнів, пров. Шевченка, 7.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька